LEGE
pentru prevenirea şi combaterea spălării banilor şi finanţării terorismului, precum și pentru modificarea și completarea unor acte normative

CAPITOLUL I - DISPOZIŢII GENERALE

Secţiunea 1 - Cadrul naţional de prevenire şi combatere a spălării banilor şi a finanţării terorismului

Art. 1 - (1) Prezenta lege instituie cadrul naţional de prevenire şi combatere a spălării banilor şi a finanţării terorismului, care include, fără a se limita la acestea, următoarele categorii de autorităţi şi instituţii:
a) organele de urmărire penală;
b) autorităţi şi instituţii publice cu atribuţii de reglementare, informare şi control în domeniu, precum unitatea de informaţii financiare a României, autorităţi cu atribuții de control financiar/fiscal sau autorități cu atribuții de control fiscal, autoritatea vamală; 
c) organe de stat specializate în activitatea de informatiiprevazute la art.8 alin.(1) din Legea nr.51/1991 privind securitateanațională a României, republicată;
d) autorităţi administrative autonome şi instituţii cu rol de reglementare şi supraveghere sectorială și control a entităţilor raportoare, precum Banca Naţională a României, Autoritatea de Supraveghere Financiară, Oficiul Naţional pentru Jocuri de Noroc. 
(2) Unitatea de informații financiare a României este Oficiul National de Prevenire și Combatere a Spălării Banilor, denumit în continuare Oficiul.
(3)Oficiul este autoritatea care coordonează realizarea evaluării riscurilor de spălare a banilor si finanțare a terorismuluila nivel national, evaluare care se realizeazăîn cooperare cu autoriățtile și instituțiileprevăzute la alin. (1), cu asigurarea protecției datelor cu caracter personal. Oficiul coordonează răspunsulnațional la riscurile evaluate, în cooperare cu autoritățile și institutiileprevăzute la alin. (1), și informează, în acest sens, Comisia Europeană, Autoritatea Europeană de Supraveghereși statele membre.
(4) În scopul prevenirii şi combaterii riscurilor de spălare a banilor si finanțare a terorismului,autoritățile și instituțiileprevăzute la alin.(1) realizează evaluări ale riscului de producere a acestor fenomene infracţionale la nivel sectorialși, după caz, emit reglementări sau instrucțiunicu privire lafactorii de risc șimăsurile de contracarare și diminuare. 
(5) Abordarea pe bază de risc se realizează, la nivel naţional, prin cel puţin următoarele componente:
a) stabilirea domeniilor și categoriilor de entităţi raportoare pe baza analizei riscului de spălare a banilor şi de finanţare a terorismului la care acestea sunt expuse şi stabilirea de obligaţii administrative în scopul atenuării acestor riscuri, precum si notificarea Comisiei Europene, de catre Oficiu, a situațiilor de extindere a categoriilor de entități raportoare,
b) îndeplinirea obligaţiilor impuse la lit. a) prin măsuri adoptate şi aplicate de entităţile raportoare în funcţie de riscul individual evaluat.
(6) Evaluările de risc menţionate la alin. (3)si (4) sunt întocmite ținând cont de concluziile evaluării privind riscurile de spălare de bani și finanțare a terorismului realizată de Comisia Europeană, sunt actualizate cel putin o dată la 4 anila nivel sectorial și național,ţinând cont de evoluţia riscurilor şi de eficacitatea măsurilor adoptate în scopul atenuării lor si sunt utilizate în vederea alocării și ierarhizării resurselor pentru combaterea spălării banilor și finanțării terorismului în mod eficient.
(7) Oficiul asigură publicarea, pe pagina proprie de internet, a unei sinteze a evaluării naţionale de risc şi transmite autorităţilor de supraveghere elementele relevante din evaluarea naţională.
(8)Autoritățile de supraveghere pun la dispozitiaentităților raportoare elementele relevante din evaluarea naționalăși sectorială corespunzătoare domeniului, în scopul realizării  și actualizării propriilor evaluări ale riscului după finalizarea evaluărilor de risc prevăzute la alin. (3) si (4).
(9) Autoritățile și instituţiile prevăzute la alin. (1) lit. a), b) şi d) întocmesc statistici privind eficacitatea măsurilor de prevenire şi combatere a spălării banilor şi a finanţării terorismului, în domeniul specific de activitate, care includ:
a) date de măsurare a dimensiunii și a importanței diferitelor sectoare care intră în domeniul de aplicare al prezentei legi, inclusiv numărul de entități și persoane, precum și importanța economică a fiecărui sector;
 b) date de măsurare a fazelor de raportare, de investigare și judiciare ale cadruluinațional de combatere a spălării banilor și a finanțării terorismului, inclusiv numărul de rapoarte privind activităţi suspecte înaintate către Oficiu, acțiunile întreprinse ca urmare a rapoartelor respective și, anual, numărul de cazuri investigate, numărul de persoane urmărite penal, numărul de persoane condamnate pentru infracțiuni de spălare a banilor sau de finanțare a terorismului, tipul de infracțiuni generatoare de bunuri supuse spălării banilor, în cazul în care aceste informații sunt disponibile, precum și valoarea în euro a bunurilor care au fost sechestrate sau confiscate;
 c) dacă sunt disponibile, date care indică numărul și procentajul de rapoarte care au ca urmare o investigație suplimentară, împreună cu raportul anual către entitățile raportoare în care sunt detaliate utilitatea și urmările rapoartelor pe care le-au prezentat;
 d) date privind numărul de cereri transfrontaliere de informații care au fost efectuate, primite, respinse parțial ori complet soluționate de către Oficiu.
(10) Autoritățile și instituţiile prevăzute la alin. (1) lit. a), b) şi d) transmit Oficiului, în format electronic, statisticile menţionate anterior, în forma stabilită de acesta. Oficiul asigură publicarea anuală a unei versiuni consolidate a statisticilor, pe pagina proprie de internet.
(11) Oficiul transmite Comisiei Europene statisticile menționate la alin.(10).
(12)Oficiul transmite Comisiei Europene, Autorităţii Europene de Supraveghere si statelor membre evaluarea de risc menționată la alin.(3).

Secţiunea 2 - Definiţii

Art. 2 – În sensul prezentei legi, se aplică următoarele definiții:
a) prin spălare a banilor se înţelege  infracţiunea prevăzută la art. 49;  
b) prin finanţarea terorismului se înţelege  infracţiunea prevăzută la art. 36 din Legea nr. 535/2004 privind prevenirea şi combaterea terorismului, cu modificările şi completările ulterioare; 
c) bunuri  înseamnă activele  de orice fel,  corporale sau necorporale, mobile ori imobile, tangibile sau intangibile, precum şi documentele juridice sau instrumentele sub orice formă, inclusiv electronică sau digitală, care atestă un titlu ori un drept sau interese cu privire la acestea. 
d) relaţie de corespondent – reprezintă:
1. furnizarea de servicii bancare de către o instituţie de credit în calitate de corespondent pentru o altă instituţie de credit în calitate de respondent, inclusiv servicii de cont curent sau de depozit şi servicii conexe, precum gestionarea numerarului, transferuri transfrontaliere de fonduri, compensarea cecurilor, servicii de conturi de corespondent accesibile direct clienţilor şi servicii de schimb valutar;
2. relaţia dintre o instituţie de credit şi o instituţie financiară, ori dintre două instituții financiare, în vederea prestării de servicii similare celor de la pct. 1 de către instituţia corespondentă pentru instituţia respondentă, inclusiv relaţiile stabilite pentru tranzacţii cu titluri de valoare sau transferuri de fonduri.
e) transferuri externe în şi din conturi bancare înseamnă transferurile transfrontaliere, precum şi operaţiunile de plăţi şi încasări efectuate pe teritoriul României de către un client nerezident; 
f) instituţie de credit înseamnă o instituţie astfel cum este definită la art. 4 alin.(1) pct. 1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European şi al Consiliului şi de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012, inclusiv sucursalele situate într-un stat membru ale unei astfel de instituţii, indiferent dacă sediul central este situat într-un stat membru sau într-un stat terţ;
g) instituţie financiară înseamnă:
1. întreprinderea, alta decât o instituţie de credit, care efectuează una sau mai multe dintre activităţile enumerate la art. 18 alin. (1) lit. b-l, n şi n1  din  Ordonanţa de urgenţă a Guvernului nr. 99/2006, aprobată cu modificări şi completări prin Legea nr. 227/2007, cu modificările şi completările ulterioare, inclusiv furnizorii de servicii poştale care prestează servicii de plată şi entităţile specializate care desfăşoară activităţi de schimb valutar;
2.asigurătorii, asigurătorii compozit, asigurătorii captivi, asigurătorii micşti, reasigurătorii, astfel cum sunt definiți la art. 1 alin. (2) din Legea nr. 237/2015 privind autorizarea şi supravegherea activităţii de asigurare şi reasigurare, cu modificările ulterioare şi intermediarii de asigurări şi/sau reasigurări astfel cum sunt definiți  la art. 2 din Legea nr. 32/2000 privind activitatea şi supravegherea intermediarilor în asigurări şi reasigurări, cu modificările și completările ulterioare,  atunci când acţionează în legătură cu asigurările de viaţă şi alte servicii de investitii conexe, cu excepţia agenților de asigurare și agenților de asigurare subordonați, autorizaţi potrivit dispoziţiilor legale, astfel cum sunt definiți la art. 2 pct. 3-4 din Legea nr. 32/2000, privind activitatea şi supravegherea intermediarilor în asigurări şi reasigurări, cu modificările și completările ulterioare;
3. depozitarii centrali, administratorii de fonduri alternative de investitii, contrapărţi centrale, societăţile de servicii de investiţii financiare și alte entități autorizate în baza legislației naționale în vederea prestării serviciilor și activităților de investiții, societăţile de administrare a investiţiilor, societăţile de investiţii, entitățile care administrează un loc de tranzacționare, Fondul de compensare a investitorilor, aşa cum sunt definiţi potrivit prevederilor legale;
4.administratorii de fonduri de pensii private, în nume propriu şi pentru fondurile de pensii private pe care le administrează;
5. sucursale situate într-un stat membru ale instituţiilor financiare menționate la pct.1 - 4, indiferent dacă sediile lor reale sunt situate într-un stat membru sau într-un stat terţ;
h) prin sucursală a unei institutii de credit sau financiare se înțelege un punct de lucru care reprezintă o parte dependentă din punct de vedere juridic de o instituţie de credit sau de o instituţie financiară şi care desfăşoară direct toate sau unele dintre activităţile specifice acestora;
i) prin relaţie de afaceri se înţelege relaţia profesională legată de activităţile prestate de entităţile raportoare şi despre care, la momentul stabilirii contactului, se consideră a fi de o anumită durată; 
j) prin tranzacţie ocazională se înţelege tranzacţia desfăşurată în afara unei relaţii de afaceri, aşa cum aceasta este definită la lit.i);
k) bancă fictivă înseamnă o instituţie de credit, instituţie financiară sau o altă instituţie care desfăşoară activităţi echivalente celor desfăşurate de o instituţie de credit sau financiară, care este înregistrată într-o jurisdicţie în care aceasta nu are o prezenţă fizică prin care să se exercite efectiv conducerea şi gestiunea instituţiei şi care nu este afiliată unui grup financiar reglementat şi supus efectiv unei supravegheri consolidate; 
l) prin furnizori de servicii pentru societăți şi alte entităţi sau construcţii juridice, se înţelege orice persoană fizică sau juridică, care prestează cu titlu profesional oricare dintre următoarele servicii pentru terţi:
    1. constituie societăţisau alte persoane juridice;
    2. exercită funcţia de director ori administrator al unei societăţi sau are calitatea de asociat al unei societăţi de persoane sau a unei asocieri în participaţie ori o calitate similară în cadrul altor persoane juridice sau intermediază ca o altă persoană să exercite aceste funcţii ori calităţi;
    3. furnizează un sediu social, un domiciliu ales sau orice alt serviciu legat de o societate sau orice altă persoană juridică ori construcţie juridică similară;
	4. exercită calitatea de fiduciar într-o fiducie sau într-o construcţie similară acesteia sau intermediază ca o altă persoană să exercite această calitate;
5. acţionează sau intermediază ca o altă persoană să acţioneze ca acţionar pentru o persoană juridică, alta decât o societate ale cărei acţiuni sunt tranzacţionate pe o piaţă reglementată care este supusă unor cerinţe de publicitate în conformitate cu legislaţia Uniunii Europene sau cu standarde fixate la nivel internaţional.
m) grup înseamnă un grup de întreprinderi format dintr-o societate-mamă, filialele acesteia şi entităţi în cadrul cărora societatea-mamă sau filialele acesteia deţin o participaţie, precum şi întreprinderile care au obligația depunerii situațiilor financiare consolidate, conform Legii contabilității nr. 82/1991, republicată, cu modificările și completările ulterioare;
n) organism de autoreglementareînseamnă uniunile, corpurile profesionale sau alte forme asociative ale profesiilor reglementate, care au competenţe de reglementare a activităţii membrilor lor, prin emiterea de regulamente şi instrucţiuni privind activitatea şi conduita etică a membrilor, de control şi supraveghere a exercitării atribuţiilor legale ale acestora;
o) conducere de rang superior înseamnă orice persoana care deţine cunoştinţe suficiente privind expunerea  entitatii la riscul de spălare a banilor şi de finanţare a terorismului şi care ocupă o funcţie suficient de înaltă pentru a lua decizii cu efect asupra acestei expuneri, fără a fi necesar să fie întotdeauna un membru al organului colectiv de conducere și administrare;
p) servicii de jocuri de noroc înseamnă orice serviciu care presupune o miză cu valoare monetară în jocuri de noroc, inclusiv în cele cu un element de abilitate, cum ar fi loteriile, jocurile de cazinou, jocurile de poker şi pariurile, furnizate într-un sediu fizic sau prin orice fel de mijloace la distanţă, pe cale electronică sau cu ajutorul oricărui alt tip de tehnologii care facilitează comunicarea, şi la solicitarea individuală a destinatarului serviciilor;
r) client/clientelă – înseamnă orice persoană fizică, juridică sau entitate fără personalitate juridică cu care entităţile raportoare desfăşoară relaţii de afaceri ori cu care desfăşoară alte operaţiuni cu caracter permanent sau ocazional. Se consideră client al unei entități raportoare orice persoană cu care, în desfășurarea activităților sale, entitatea raportoare a negociat o tranzacție, chiar dacă respectiva tranzacție nu s-a finalizat, precum și orice persoană care beneficiază sau a beneficiat, în trecut, de serviciile unei entități raportoare;
s) termenii: prestator de servicii de plată, instituţie de plată, agent, remitere de bani  au înţelesul prevăzut la art.2, art.5 pct.1, pct.16, pct.27 din Ordonanţa de urgenţă nr. 113/2009 privind serviciile de plată cu modificările şi completările ulterioare, aprobată prin Legea nr. 197/2010 pentru aprobarea Ordonanţei de urgenţă a Guvernului nr. 113/2009 privind serviciile de plată;
t)termenii: emitent de monedă electronică, instituţie emitentă de monedă electronică, monedă electronică, distribuitor au înțelesulprevăzut laart.2 alin.(1), art.4 alin.(1) lit.d), e și f)  din Legea nr. 127/2011 privind activitatea de emitere de monedă electronică.
u) sediu real – sediul definit la art.14 alin. (1) din Ordonanţa de urgenţă nr. 99/2006 privind instituţiile de credit şi adecvarea capitalului, aprobată cu modificări şi completări prin Legea nr. 227/2007, cu modificările şi completarile ulterioare;
v) stat membru reprezintă stat membru al Spațiului Economic European.

Art. 3 -  (1) În sensul prezentei legi, persoane expuse politic sunt persoanele fizice care exercită sau au exercitat funcţii publice importante.
(2) În sensul prezentei legi, prin funcţii publice importante se înţeleg: 
a) şefi de stat, şefi de guvern, miniştri şi miniştri adjuncţi sau secretari de stat;
b) membri ai Parlamentului sau ai unor organe legislative centrale similare;
c) membri ai organelor de conducere ale partidelor politice;
d) membri ai curţilor supreme, ai curţilor constituţionale sau ai altor instanţe judecătoreşti de nivel înalt ale căror hotărâri nu pot fi atacate decât prin căi extraordinare de atac;
e) membri ai organelor de conducere din cadrul curţilor de conturi sau membrii organelor de conducere din cadrul  consiliilor băncilor centrale;
f) ambasadori, însărcinaţi cu afaceri şi ofiţeri superiori în forţele armate;
g) membrii consiliilor de administraţie şi ai consiliilor de supraveghere şi persoanele care deţin funcţii de conducere ale regiilor autonome, ale societăţilor, cu capital majoritar de stat şi ale companiilor naţionale.
h) directori, directori adjuncţi şi membri ai consiliului de administraţie sau membrii organelor de conducere din cadrul unei organizaţii internaţionale.
(3) Niciuna dintre categoriile prevăzute la alin. (2) nu include persoane care ocupă funcţii intermediare sau inferioare.
(4) Membri ai familiei persoanei expuse politic sunt, în sensul prezentei legi:
a) soţulpersoanei expuse politic sau concubinul acesteia/persoana cu care aceasta se află în relații asemănătoare acelora dintre soți;
b) copiii şi soţii ori concubinii acestora, persoanele cu care copiii se află în relații asemănătoare acelora dintre soți; 
c) părinţii.
(5) Persoanele cunoscute ca asociaţi apropiaţi ai persoanelor expuse politic sunt:
a) persoanele fizice cunoscute ca fiind beneficiarii reali ai unei persoane juridice,ai unei entități fără personalitate juridică ori ai unei construcţii juridice similare acestora împreună cu oricare dintre persoanele prevăzute la alin. (2) sau ca având orice altă relaţie de afaceri strânsă cu o astfel de persoană;
b)persoanele fizice care sunt singurii beneficiari reali ai unei persoane juridice, ai unei entități fără personalitate juridică ori ai unei construcţii juridice similare acestora,cunoscute ca fiind înfiinţate în beneficiul de facto al uneia dintre persoanele prevăzute la alin. (2).
(6) Fără a aduce atingere aplicării, pe baza unei evaluări a riscului, a măsurilor suplimentare de cunoaștere a clientelei, după împlinirea unui termen de un an de la data la care persoana a încetat să mai ocupe o funcție publică importantă în sensul alin.(2), entitățile raportoare nu mai consideră persoana respectivă ca fiind expusă politic.
Art. 4 - (1) În sensul prezentei legi, prin beneficiar real se înţelege orice persoană fizică ce deţine sau controlează în cele din urmă clientul şi/sau persoana fizică în numele ori în interesul căruia/căreia se realizează, direct sau indirect, o tranzacţie, o operaţiune sau o activitate.
(2) Noţiunea de "beneficiar real" include cel puţin:
a)în cazul societăţilor:
1. persoana sau persoanele fizice care deţin ori controlează în cele din urmă o persoană juridică prin exercitarea dreptului de proprietate, în mod direct sau indirect,  asupra unui număr de acţiuni sau de drepturi de vot suficient de mare pentru a-i asigura controlul, ori prin participația în capitalurile proprii ale persoanei juridice, persoana juridică deţinută sau controlată nefiind o persoană juridică înregistrată la registrul comertului ale cărei acţiuni sunt tranzacţionate pe o piaţă reglementată şi care este supusă unor cerinţe de publicitate în acord cu cele reglementate de legislaţia Uniunii Europene ori cu standarde fixate la nivel internaţional. Acest criteriu este considerat a fi îndeplinit în cazul deţinerii a cel puţin 25% din acţiuni plus o acţiune sau participația în capitalurile proprii ale persoanei juridice într-un procent de peste 25%;
2. persoana sau persoanele fizice ce  asigură conducereapersoanei juridice ,în cazul în care, după epuizarea tuturor mijloacelor posibile și cu condiția să nu existe motive de suspiciune, nu se identifică nicio persoană fizică în conformitate cu pct. 1, ori în cazul în care există orice îndoială că persoana identificată este beneficiarul real, caz în care entitatea raportoare este obligată să păstreze și evidenaț măsurilor aplicate în scopul identificării beneficiarului real în conformitate cu pct. 1 și prezentul punct.
b)în cazul fiduciilor:
1.	constituitorii;
2.	fiduciarii;
3.	protectorul;
4.	beneficiarii sau, în cazul în care aceştia nu sunt precizaţi  în contractul de fiducie şi nici desemnaţi 
5.	ulterior, categoria de persoane în al căror interes principal a fost încheiat contractul de fiducie;
6.	oricare altă persoană fizică ce exercită controlul în ultimă instanţă asupra fiduciei prin exercitarea directă sau indirectă a dreptului de proprietate sau prin alte mijloace.
c)în cazul asociațiilor și fundațiilor:
1. membrii în consiliul director pentru asociații;
2. fondatorii și membrii în consiliul director pentru fundații;
3. persoanele cu funcții executive împuternicite de consiliul director al asociației sau fundației, în temeiul art. 26 și, respectiv, art. 29 alin. (7) din Ordonanța Guvernului nr. 26/2000 cu privire la asociații și fundații;
4. persoanele fizice sau, în cazul în care acestea nu au fost identificate, categoria de persoane fizice în al căror interes principal asociația sau fundația a fost înființată sau functionează;
5. oricare altă persoană fizică ce exercită controlul în ultimă instanţă, prin orice mijloace, asupra asociației sau fundației.
d) în cazul persoanelor juridice altele decât cele prevăzute la lit. a), b) și c) și al entităţilor care administrează şi distribuie fonduri:
1.  persoana fizică beneficiară a cel puţin 25% din bunurile, respectiv părţile sociale sau acţiunile unei persoane juridice sau ale unei entităţi fără personalitate juridică, în cazul în care viitorii beneficiari au fost deja identificaţi;
2. grupul de persoane în al căror interes principal se constituie ori funcţionează o persoană juridică sau entitate fără personalitate juridică, în cazul în care persoanele fizice care beneficiază de persoana juridică sau de entitatea juridică nu au fost încă identificate;
3. persoana sau persoanele fizice care exercită controlul asupra a cel puţin 25% din bunurile unei persoane juridice sau entități fără personalitate juridică, inclusiv  prin exercitarea puterii de a numi sau de a revoca majoritatea membrilor organelor de administraţie, conducere sau supraveghere a respectivei entităţi.

CAPITOLUL II - ENTITĂŢI RAPORTOARE

Art. 5 – (1)  Intră sub incidenţa prezentei legi următoarele entităţi raportoare:
a)instituţiile de credit persoane juridice române şi sucursalele instituţiilor de credit persoane juridice străine; 
b)instituţiile financiare persoane juridice române şi sucursalele ale instituţiilor financiare persoane juridice străine;
c) administratorii de fonduri de pensii private, în nume propriu şi pentru fondurile de pensii private pe care le administrează, cu excepția caselor de pensii ocupaționale profesionale;
d) furnizorii de servicii de jocuri de noroc;
e) auditorii, experții contabili și contabiliiautorizati, cenzorii, persoanele care acordă consultanţă fiscală, financiară, de afaceri sau contabilă;
f) notarii publici, avocaţii, executorii judecătoreşti şi alte persoane care exercită profesii juridice liberale, în cazul în care acordă asistenţă pentru întocmirea sau perfectarea de operaţiuni pentru clienţii lor privind cumpărarea ori vânzarea de bunuri imobile, acţiuni sau părţi sociale ori elemente ale fondului de comerţ, administrarea instrumentelor financiare, valori mobiliare sau a altor bunuri ale clienţilor, operaţiuni sau tranzacţii care implică o sumă de bani sau un transfer de proprietate, constituirea sau administrarea de conturi bancare, de economii ori de instrumente financiare, organizarea procesului de subscriere a aporturilor necesare constituirii, funcţionării sau administrării unei societăţi; constituirea, administrarea ori conducerea unor astfel de societăţi, organismelor de plasament colectiv în valori mobiliare sau a altor structuri similare, precum şi în cazul în care participă în numele sau pentru clienţii lor în orice operaţiune cu caracter financiar ori vizând bunuri imobile;
g) furnizorii de servicii pentru societăți sau fiducii, alţii decât cei prevăzuţi la lit. e)şi f);
h) agenţiiimobiliari;
i) fundaţiile şi asociaţiile, federaţiile, precum şiorice alte persoane juridice de drept privat fără scop patrimonial;
j) alte entități care comercializează bunuri sau prestează servicii, în măsura în care efectuează tranzacţii în numerar a căror limită minimă reprezintă echivalentul în lei a 10.000 euro, indiferent dacă tranzacţia se execută printr-o singură operaţiune sau prin mai multe operaţiuni ce par a avea o legătură între ele. 
	(2)Fără a aduce atingere dispoziţiilor alin. (1), agenţii şi distribuitorii instituțiilor emitente de monedă electronică și instituțiilor de plată,inclusiv cei ai instituțiilor din alte state membrecare prestează servicii pe teritoriul României ori punctul central de contact, după caz, respectă obligaţiile legale în materie de prevenire şi combatere a spălării banilor şi a finanţării terorismului.
	(3) În aplicarea alin. (2), instituțiile emitente de monedă electronică și instituțiile de plată le impun contractual agenților și distribuitorilor prin care prestează servicii pe teritoriul României conformarea la prevederile din prezenta lege și din reglementările emise în aplicarea acesteia și stabilesc mecanismele de conformare.

CAPITOLUL III - OBLIGAŢII DE RAPORTARE

Secţiunea 1. Raportul pentru activitate suspectă

Art. 6 - (1) Entităţile raportoare menţionate la art. 5 sunt obligate să transmită un raport pentru activitate suspectă exclusiv Oficiului dacă acestea cunosc, suspectează sau au motive rezonabile să suspecteze că: 
a) bunurile provin din săvârşirea de infracţiuni sau au legătură cu finanţarea terorismului; sau
b) persoana sau împuternicitul/reprezentantul/mandatarul acesteia nu sunt cine pretind a fi; sau
c) informaţiile pe care entitatea raportoare le deţine pot fi relevante pentru investigarea unei infracţiuni sau pot folosi pentru impunerea prevederilor prezentei legi; sau
d) în orice alte situații sau cu privire la elemente care sunt de natură să ridice suspiciuni referitoare la caracterul, scopul economic sau motivația tranzacției, cum ar fi existența unor anomalii față de profilul clientului, precum și atunci când există indicii că datele deținute despre client ori beneficiarul real nu sunt reale sau de actualitate, iar clientul refuză să le actualizeze ori oferă explicații care nu sunt plauzibile.
(2) Persoana desemnată transmite raportul pentru activitate suspectă prevăzut la alin. (1), de îndată, atunci când :   
a)	entitatea raportoare iniţiază o relaţie de afaceri sau o tranzacţie ocazională cu o persoană;
b)	entitatea raportoare propune unei persoane iniţierea unei relaţii de afaceri sau o tranzacţie ocazională;
c)	o persoană solicită entităţii raportoare iniţierea unei relaţii de afaceri sau o tranzacţie ocazională;
d)	o persoană solicită informaţii de la entitatea raportoare despre disponibilitatea de a iniţia o relaţie de afaceri sau o tranzacţie ocazională, inclusiv în cazul tentativelor de tranzacţionare din partea oricărei persoane, sau
e)	oricând pe parcursul efectuării unei tranzacţii ocazionale sau derulării unei relaţii de afaceri cu o persoană;
f)	în cazul prevăzut de art.11 alin. (9) din prezenta lege.
(3) Suplimentar situațiilor prevăzute la alin.(1), entităţile raportoare transmit un raport pentru activitate suspectă Oficiului atunci când circumstanţele faptice obiective aferente unei relaţii de afaceri sau tranzacţii ocazionale, corespund în tot sau în parte indicatorilor sau tipologiilor de activităţi suspecte prezentate public de Oficiu. 
(4) Entităţile raportoare consideră ca suspectă orice relaţie de afaceri sau  tranzacţie ocazională cu o persoană ale cărei date de identificare i-au fost comunicate punctual de către Oficiu. În acest caz un raport pentru activitate suspectă va fi transmis de către entitatea raportoare Oficiului, dispoziţiile art. 9 alin. (1) nefiind aplicabile.
(5)Agenția Națională de Administrare Fiscală transmite de îndată un raport pentru activitate suspectă Oficiului atunci când, în aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1.889/2005 al Parlamentului European şi al Consiliului din 26 octombrie 2005 privind controlul numerarului la intrarea sau la ieşirea din Uniune, deţinute de acestea la intrarea sau ieşirea din Uniune, cunoaşte, suspectează sau are motive rezonabile să suspecteze că bunurile/fondurile provin din săvârşirea de infracţiuni sau au legătură cu finanţarea terorismului sau persoana a încălcat obligaţiile stabilite prin acest regulament.

Secţiunea 2 - Raportarea tranzacţiilor care nu prezintă indicatori de suspiciune

Art. 7 - (1) Entităţile raportoare au obligaţia de a raporta către Oficiu  tranzacţiile cu sume în numerar, în lei sau în valută, a căror limită minimă reprezintă echivalentul în lei a 10.000 euro.
(2) În situaţia în care tranzacţiile menţionate la alin. (1) sunt derulate prin intermediul unei instituţii de credit sau financiare, obligaţia de raportare revine acesteia, cu excepția operațiunilor din activitatea de remitere de bani care vor fi raportate conform alin. (5).
(3) Instituţiile de credit şi instituţiile financiare definite conform prezentei legi vor transmite rapoarte on-line privind transferurile externe în şi din conturi, în lei sau în valută, a caror limită minimă reprezintă echivalentul în lei a 10.000 euro.
(4) În sensul alin. (1) termenul de tranzacţie include şi operaţiunile a căror valoare este fragmentată în tranşe mai mici decât echivalentul în lei a 10.000 euro,care au elemente comune cum ar fi: părțile tranzacțiilor, inclusiv beneficiarii reali, natura sau categoria în care se încadreazatranzactiileși sumele implicate. Entitățile raportoare stabilesc în politici și normele interne prevăzute la art.24 alin.(1), proporțional cu riscul spălării banilor și finanțării terorismului la care sunt expuse, termenul în care elementele comune prezintă relevanță, precum și orice alte scenarii ce ar putea da naștere unor tranzacții legate între ele. 
(5) Pentru activitatea de remitere de bani, entităţile raportoare transmit Oficiului rapoarte privind transferurile de fonduri a căror limită minimă reprezintă echivalentul în lei a 2.000 euro.
(6)Agenția Națională de Administrare Fiscală transmite Oficiului rapoarte privind informaţiile cuprinse în declaraţiile persoanelor fizice privind numerarul în valută şi/sau în monedă naţională, care este egal sau depăşeşte limita stabilită prin Regulamentul (CE) nr. 1.889/2005 al Parlamentului European şi al Consiliului din 26 octombrie 2005 privind controlul numerarului la intrarea sau la ieşirea din Uniune, deţinute de acestea la intrarea sau ieşirea din Uniune. 
(7) Raportul pentru tranzacţiile prevazute la alin. (1), (3) și (5) se transmite Oficiului în cel mult 3 zile lucrătoare de la momentul efectuării tranzacţiei, iar raportul prevăzut la alin. (6) se transmite Oficiului în cel mult 3 zile lucrătoare de la momentul depunerii declaraţiei conform Regulamentul (CE) nr. 1.889/2005 al Parlamentului European şi al Consiliului din 26 octombrie 2005 privind controlul numerarului la intrarea sau la ieşirea din Uniune, deţinute de acestea la intrarea sau ieşirea din Uniune, conform unei metodologii aprobată prin ordin al preşedintelui Oficiului.  

Secţiunea 3 - Reguli privind raportarea

Art. 8 - (1) Entităţile raportoare menţionate la art. 5 transmit, de îndată, Oficiului raportul pentru activitatea suspectă prevăzut la art.6 înainte de efectuarea oricărei tranzacţii, aferente clientului, care are legătură cu suspiciunea raportată.
(2) Oficiul confirmă, de îndată, în scris, prin alocarea numărului de înregistrare, inclusiv prin mijloace electronice, primirea raportului de activitate suspectă.
(3)Tranzacţia nu se efectuează până la expirarea unui termen de 24 de ore de la momentul înregistrării prevăzute la alin.(2). Dacă Oficiul nu dispune suspendarea efectuării tranzacţiei în termenul menţionat anterior,entitatea raportoare poate efectua tranzacţia. 
 (4) În scopul de a analiza tranzacţia şi de a verifica suspiciunea, Oficiul poate suspenda efectuarea unei tranzacţii până la 48 ore, ca urmare a informaţiilor primite în baza prevederilor prezentei legi, a unor solicitări în acest sens venite din partea organelor judiciare române sau ale instituţiilor străine care au atribuţii asemănătoare şi care au obligaţia păstrării secretului în condiţii similare sau în baza altor informaţii deţinute. Decizia Oficiului, de suspendare a efectuării unei tranzacţii, este comunicată entităţii raportoare de îndată, atât în format letric cât și în format electronic, şi va fi implementată imediat.
(5) Dacă nu se confirmă suspiciunea raportată, Oficiul decide încetarea suspendării unei tranzacţii înainte de expirarea termenului prevăzut la alin. (4), decizie care este comunicată entităţii raportoare de îndată şi care va fi  implementată imediat.
(6) Înainte de expirarea celor 48 ore prevăzute la alin. (4), Oficiul, dacă consideră necesar, poate solicita o singură dată, motivat, Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie, prelungirea suspendării efectuării tranzacţiei cu cel mult 72 de ore, care se calculează începând de la ora la care expiră decizia de suspendare. 
(7) Oficiul poate solicita motivat Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie încetarea prelungirii suspendării oricând în termenul prevăzut la alin. (6);
(8) Decizia Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie se comunică de îndată Oficiului, care la rândul său o comunică de îndată entităţii raportoare.
(9) Dacă până la expirarea termenului stabilit prin decizia de suspendare Oficiul nu a comunicat decizia de prelungire a suspendării, entitatea raportoare poate efectua tranzacţia. 
(10) Dacă termenele stabilite pe ore, potrivit alin. (3), alin. (4) şi alin. (6) se împlinesc într-o zi declarată nelucrătoare pentru instituţiile publice implicate în procedura de suspendare, acestea se prorogă până la aceeaşi oră din următoarea zi lucrătoare. 
(11) Forma şi conţinutul rapoartelor prevăzute la art. 6 şi 7 pentru entităţile raportoare financiare şi nonfinanciare, precum şi metodologia de transmitere a acestora, sunt stabilite prin ordin al preşedintelui Oficiului, cu consultarea autorităților de supraveghere și organismelor de autoreglementare. 
(12) Entităţile raportoare au obligaţia de a transmite Oficiului rapoartele stabilite la art. 6,art. 7 și art. 9 alin. (1), numai în format electronic, prin canalele puse la dispoziţie de către acesta,  în forma şi conţinutul stabilite în temeiul alin. (11). 
 (13) Oficiul va returna entităţii raportoare sau autorității vamale rapoartele care nu respectă forma şi conţinutul stabilite de către acesta şi va considera obligaţia de raportare ca fiind neîndeplinită până la remedierea deficienţelor.
(14) Deficienţele indicate de Oficiu vor fi remediate şi un nou raport va fi transmis de către entitatea raportoare sau autoritatea vamală în cel mult două zile lucrătoare de la data primirii raportului returnat. În cazul raportului pentru activitate suspectă, termenul prevazut la alin. (3) al prezentului articol va curge de la momentul confirmării de către Oficiu a primirii raportului completat corespunzător.
(15) Rapoartele menţionate la art. 6, art.7şi art. 9 alin. (1), precum şi orice alte documente primite de Oficiu prin care sunt semnalate suspiciuni de spălare a banilor sau de finanţare a terorismului nu constituie petiţie în sensul Ordonanţei Guvernului nr. 27/2002privind reglementarea activităţii de solutionare a petiţiilor, cu modificările şi completările ulterioare.	
Art. 9 - (1) Prin derogare de la prevederile art. 8, entităţile raportoare pot să efectueze o tranzacţie care are legătură cu activitatea suspectă, fără raportarea prealabilă, dacă abținerea de la realizarea tranzacției este imposibilă sau dacă neefectuarea ei ar zădărnici eforturile de urmărire a beneficiarilor tranzacţiei suspecte, cu menţinerea obligaţiei de a transmite un raport de activitate suspectă exclusiv către Oficiu de îndată, dar nu mai târziu de 24 de ore, de la efectuarea tranzacției, precizând şi motivul pentru care nu au fost respectate dispoziţiile art. 8.
 (2)Persoanele prevăzute la art.5 lit. e) și f) au obligaţia de a transmite un raport de activitate suspectă numai în măsura în care nu sunt avute în vedere informaţiile pe care acestea le primesc de la unul dintre clienţii lor sau le obţin în legătură cu aceştia în cursul evaluării situaţiei juridice a clientuluiîn cadrul unor proceduri judiciare sau al îndeplinirii obligaţiei de apărare sau de reprezentare a clientului în proceduri judiciare sau în legătură cu aceste proceduri, inclusiv de consiliere juridică privind iniţierea sau evitarea procedurilor, indiferent dacă aceste informaţii sunt primite sau obţinute înaintea procedurilor, în timpul acestora sau după acestea. 
(3) Prevederile alin.(2) nu se aplică în cazurile în care persoanele prevăzute la art. 5 lit. e) și f) cunosc faptul că activitatea de consiliere juridică este furnizată în scopul spălării banilor sau al finanţării terorismului sau atunci când ştiu că un client doreşte consiliere juridică în scopul spălării banilor sau al finanţării terorismului.
(4) În cazul persoanelor prevăzute la art. 5 lit. e) şi f), raportările se fac către Oficiu și se notifică structurile de conducere ale profesiilor liberale asupra transmiterii rapoartelor de activitate suspectă. 
(5) Sunt exceptate de la obligaţiile de raportare prevăzute la art. 7 alin. (1) următoarele operaţiuni derulate în nume şi pe cont propriu: între instituţii de credit, între instituţii de credit şi Banca Naţională a României, între instituţii de credit şi Trezoreria Statului, între Banca Naţională a României şi Trezoreria Statului, precum şi operaţiunile de vânzări efecte numismatice şi preschimbare bancnote deteriorate sau ieşite din circulaţie, efectuate de Banca Naţională a României.

CAPITOLUL IV - MĂSURI DE CUNOAŞTERE A CLIENTELEI

Art. 10 - (1) Instituţiile de credit şi instituţiile financiare nu vor furniza conturi sau carnete de economii anonime, pentru care identitatea titularului sau a beneficiarului real nu este cunoscută şi evidenţiată în mod corespunzător. 
(2) Entităţile raportoare prevăzute la art. 5 alin. (1) lit. i) sunt obligate să cunoască identitatea entităţilor de la care primesc fonduri în cuantum mai mare decât echivalentul în lei a 1.000 de euro.
(3) În aplicarea prevederilor alin. (1), instituţiile de credit şi instituţiile financiare aplică cât mai curând posibil măsurile de cunoaştere a clientelei tuturor titularilor şi beneficiarilor conturilor şi carnetelor de economii anonime existente. 
(4) Utilizarea în orice fel a conturilor şi a carnetelor de economii anonime existente nu este permisă decât după aplicarea măsurilor de cunoaştere a clientelei prevăzute la art. 13, art.16 sau, după caz, la art. 17.
(5) Instituţiilor de credit şi financiare le este interzis să stabilească sau să continue relaţii de corespondent cu o bancă fictivă. 
(6) Instituţiile de credit şi instituţiile financiare iau măsuri corespunzătoare pentru a se asigura că nu intră în relaţii de corespondent sau nu continuă astfel de relaţii cu o instituţie de credit sau o instituţie financiară despre care se ştie că permite unei bănci fictive să îi utilizeze conturile.
(7) Instituţiile de credit şi instituţiile financiare trebuie să aplice proceduri de cunoaştere a clientelei şi de păstrare a evidenţelor referitoare la aceasta cel puţin echivalente cu cele prevăzute în prezenta lege în toate sucursalele şi filialele acestora situate în state terţe.
(8) In cazul în care entitățile raportoare au sucursale sau filiale deținute în proporție majoritară situate în țări terțe în care cerințele minime privind combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului sunt mai puțin stricte decât cele prevazute in prezenta lege, sucursalele și filialele deținute în proporție majoritară situate în țara terță respectivă pun în aplicare prevederile prezentei legi, inclusiv pe cele privind protecția datelor, în măsura în care dreptul țării terțe permite acest lucru.
Art. 11 – (1) Entităţile raportoare sunt obligate sa aplice măsuri standard de cunoaştere a clientelei care să permită:
a) identificarea clientului şi verificarea identităţii acestuia pe baza documentelor, datelor sau informaţiilor obţinute din surse credibile şi independente, inclusiv prin mijloacele de identificare electronică prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 910/2014 al Parlamentului European şi al Consiliului din 23 iulie 2014 privind identificarea electronică şi serviciile de încredere pentru tranzacţiile electronice pe piaţa internă şi de abrogare a Directivei 1999/93/CE;
b) identificarea beneficiarului real şi adoptarea de măsuri rezonabile pentru a verifica identitatea acestuia, astfel încât entitatea raportoare să aibă certitudinea că ştie cine este beneficiarul real, inclusiv în ceea ce priveşte persoanele juridice, fiduciile, societăţile, asociațiile, fundaţiile şi entitățile fără personalitate juridică similare, precum şi pentru a înţelege structura de proprietate şi de control a clientului;
c) evaluarea  privind scopul şi natura relaţiei de afaceri şi, dacă este necesar, obţinerea de informaţii suplimentare despre acestea;
d) realizarea monitorizării continue a relaţiei de afaceri, inclusiv prin examinarea tranzacţiilor încheiate pe toată durata relaţiei respective, pentru ca entitatea raportoare să se asigure că tranzacţiile realizate sunt conforme cu informaţiile deţinute referitoare la client, la profilul activităţii şi la profilul riscului, inclusiv, după caz, la sursa fondurilor, precum şi că documentele, datele sau informaţiile deţinute sunt actualizate şi relevante.
(2) Prin excepţie de la alin. (1), entităţile raportoare pot aplica măsuri simplificate, într-un mod adecvat riscului de spălare a banilor şi de finanţare a terorismului asociat.
(3)Entitățile raportoare dispun de sisteme adecvate de gestionare a riscurilor, inclusiv de proceduri bazate pe evaluarea riscurilor, pentru a stabili dacă un client sau beneficiarul real al unui client este o persoană expusă politic.
(4) În aplicarea măsurilor menţionate la alin. (1) literele a) şi b), entităţile raportoare verifică, de asemenea, dacă o persoană care pretinde că acţionează în numele clientului este autorizată în acest sens, caz în care identifică şi verifică identitatea persoanei respective. 
(5) Atunci când prezenta lege și reglementările sau instrucțiunilesectorialeemise de autoritățile competente în aplicarea art.1 alin.(4) cuprind menţiuni referitoare la aplicarea unei anumite categorii de măsuri de cunoaștere a clientelei entitatea raportoare este obligată să aplice cel puţin respectiva categorie, însă aceasta poate decide, în baza evaluarii proprii a riscului, să aplice o categorie de măsuri mai stricte decât cele obligatorii. 
(6) La evaluarea riscului de spălare a banilor şi finanţare aterorismului,entităţile raportoare sunt obligate să ia în considerare cel puţin următoarele :
a) scopul iniţierii unei relaţii sau efectuării unei tranzacţii ocazionale;
b) nivelul activelor care urmează a fi tranzacţionate de un client sau dimensiunea tranzaţiilordejaefectuate; 
c) regularitatea sau durata relaţiei de afaceri;
d) reglementarile si instructiunile sectoriale emise de autoritatile competente in aplicarea art.1 alin. (4). 
(7) Entităţile raportoare au responsabilitatea de a demonstra autorităţilor cu atribuţii de supraveghere și control sau organismelor de autoreglementare că măsurile de cunoaştere a clientelei aplicate sunt corespunzătoare din punctul de vedere al riscurilor de spălare a banilor şi de finanţare a terorismului care au fost identificate.
(8) Entităţile raportoare au obligaţia verificării identităţii clientului şi a beneficiarului real înainte de stabilirea unei relaţii de afaceri sau de desfăşurarea tranzacţiei ocazionale.
(9) Atunci când entitatea raportoare nu este în măsură să aplice măsurile de cunoaştere a clientelei, aceasta nu trebuie să deschidă contul, să iniţieze ori să continue relaţia de afaceri sau să efectueze tranzacţia ocazională şi trebuie să întocmească un raport de activitate suspectă în legătură cu clientul respectiv, ori de câte ori există motive de suspiciune, care va fi transmis Oficiului. 
Art. 12 -Modul de aplicare a măsurilor de cunoaştere a clientelei se completează în mod corespunzător cu prevederile reglementărilorși instrucțiunilor sectoriale emise de autorităţile competente in aplicarea art.1 alin. (4).

Secţiunea 1. Măsuri standard de cunoaştere a clientelei

Art. 13 - (1) Entităţile raportoare au obligaţia de a aplica măsurile-standard de cunoaştere a clientelei în următoarele situaţii:
a) la stabilirea unei relaţii de afaceri;
b) la efectuarea tranzacţiilor ocazionale:
1.	în valoare de cel puţin echivalentul în lei a 10.000 euro, indiferent dacă tranzacția se efectuează printr-o singură operațiune sau prin mai multe operațiuni care par a avea o legătură între ele; 
2.	care constituie un transfer de fonduri astfel cum este definit de art. 3 pct. 9 din Regulamentul UE 2015/847 al Parlamentului European şi al Consiliului  în valoare de peste 1.000 euro.
c) când există suspiciuni de spălare a banilor sau de finanţare a terorismului, indiferent de incidenţa prevederilor derogatorii de la obligaţia de a aplica măsurile-standard de cunoaştere a clientelei stabilite în prezenta lege şi de valoarea operaţiunii;
d) dacă există îndoieli privind veridicitatea sau suficienţa informaţiilor de identificare deja deţinute despre client sau beneficiarul real;
(2) Entităţile raportoare prevăzute la art. 5 lit. d) au obligaţia de a aplica măsurile-standard de cunoaştere a clientelei în momentul colectării câştigurilor, în momentul punerii unei mize, la cumpărarea sau schimbarea de jetoane, ori în toate cazurile, atunci când se efectuează tranzacţii a căror valoare minimă reprezintă echivalentul în lei a 2.000 euro, indiferent dacă tranzacţia se realizează printr-o singură operaţiune sau mai multe operaţiuni ce par a avea o legătură între ele. De asemenea, au obligaţia de a ţine evidenţa tranzacţiilor individualizate pentru fiecare client şi asociat cu datele de identificare ale acestuia astfel încât să poată demostra autorităţilor cu atribuţii de control sau organismelor de autoreglementare îndeplinirea acestei obligaţii.
(3) Când suma nu este cunoscută în momentul acceptării tranzacţiei, entitatea raportoare aplică măsurile standard de cunoaştere a clientelei, atunci când este informată despre valoarea tranzacţiei şi când a stabilit că a fost atinsă limita minimă aplicabilă.
(4) În cazul asigurărilor de viaţă sau al altor tipuri de asigurări care includ o componentă investiţională, instituţiile de credit şi instituţiile financiare aplică, în plus faţă de măsurile standard de cunoaştere a clientului următoarele măsuri de cunoaştere, de îndată ce beneficiarii acestor tipuri de asigurări sunt identificaţi sau desemnaţi:
a) în cazul beneficiarilor identificaţi după nume, instituţia de credit sau instituţia financiară va aplica măsurile de cunoaştere a clientelei în raport cu aceştia;
b) în cazul beneficiarilor desemnaţi după caracteristici sau categorie ori prin alte mijloace, instituţia de credit sau instituţia financiară va solicita obţinerea unor informaţii suficiente privind beneficiarii respectivi, astfel încât să se asigure că, la momentul plaţii, va fi în măsură să stabilească identitatea beneficiarului acestor tipuri de asigurări.
(5)Măsurile prevăzute la alin. (4) se adoptă cel mai târziu la momentul plăţii sau la momentul atribuirii, totale sau parţiale, a poliţei.
(6) În cazul beneficiarilor de fiducii sau de construcții juridice similare care sunt desemnați în funcție de caracteristici particulare sau de categorie, entitățile raportoare sunt obligate să obțină informații suficiente cu privire la beneficiar, astfel încât să se asigure că vor fi în măsură să stabilească identitatea beneficiarului la momentul plății sau al exercitării de către beneficiar a drepturilor sale dobândite.
Art. 14 - Entităţile raportoare aplică măsurilede cunoaştere a clientelei nu numai tuturor clienţilor noi, ci şi clienţilor existenţi, în funcţie de risc, inclusiv atunci când circumstanţele relevante privind clientul se schimbă. 
Art. 15 - (1) Identificarea clienţilor şi a beneficiarilor reali cuprinde cel puţin: 
a) în cazul persoanelor fizice – toate datele de stare civilă menţionate în documentele de identitate prevăzute de lege;
b) în cazul persoanelor juridice – datele cuprinse în actele constitutive sau certificatul de înmatriculare și datele reprezentantului legal al persoanei juridice care încheie contractul; 
c) datele şi informaţiile prevăzuteîn reglementările sectoriale aplicabile.
(2)În cazul persoanelor juridice străine, va fi solicitată şi o traducere în limba română a documentelor prevăzute la alin. (1) lit.b), legalizatăîn condițiile legii.

Secţiunea 2. Măsuri simplificate de cunoaştere a clientelei

	Art. 16 – (1) Entităţile raportoare pot aplica măsurile simplificate de cunoaştere a clientelei exclusiv pentru clienţii încadraţi la un grad de risc redus.
	(2)Încadrarea într-un grad de risc redus se realizeaza prin evaluarea globală a tuturor factorilor de risc identificați, potrivit prevederilor art. 11 alin. (6) si luând în considerare cel puţin următorii factori caracteristici:
a) Factori de risc privind clienţii: 
1. societăţi publice cotate la o bursă de valori şi supuse cerinţelor de divulgare a informaţiilor, fie prin norme bursiere, fie prin lege sau prin mijloace executorii, care impun cerinţe pentru a asigura transparenţa adecvată a beneficiarului real; 
2. administraţii publice sau întreprinderi publice; 
3. clienţi care îşi au reşedinţa în zone geografice cu risc redus, astfel cum se prevede la litera c). 
b) Factori de risc privind produsele, serviciile, tranzacţiile sau canalele de distribuţie: 
1. poliţe de asigurare de viaţă, dacă prima de asigurare sau totalul ratelor de plată anuale sunt mai mici ori egale cu echivalentul în lei al sumei de 1.000 euro ori prima unică de asigurare plătită este în valoare de până la echivalentul în lei a 2.500 euro; 
2. poliţe de asigurare pentru sistemele de pensii, în cazul în care nu există o clauză de răscumpărare timpurie şi poliţa nu poate fi folosită drept garanţie; 
3. sisteme de pensii, anuităţi sau sisteme similare care asigură salariaţilor prestaţii de pensie, în cazul cărora contribuţiile sunt reprezentate de sume plătite de participanţi sau angajatori în numele acestora la un fond de pensii private; 
4.  produse sau servicii financiare care furnizează servicii definite şi limitate în mod corespunzător anumitor tipuri de clienţi, astfel încât să sporească accesul în scopul incluziunii financiare; 
5. produse în cazul cărora riscurile de spălare a banilor şi de finanţare a terorismului sunt gestionate de alţi factori, cum ar fi limitele financiare sau transparenţa proprietăţii ;
6.  produse care, prin natura lor și modul de tranzacționare, sunt încadrate în urma evaluărilor sectoriale sau naționale în categoriile de risc scăzut de spălare a banilor sau de finanțare a terorismului. 
c) Factori de risc geografic:
1. state membre; 
2. ţări terţe care deţin sisteme eficiente de combatere a spălării banilor şi a finanţării terorismului; 
3. ţări terţe identificate din surse credibile ca având un nivel scăzut al corupţiei sau al altor activităţi înfracţionale; 
4. ţări terţe care, pe baza unor surse credibile, cum ar fi evaluări reciproce, rapoarte detaliate de evaluare sau rapoarte de monitorizare publicate, au prevăzut cerinţe de combatere a spălării banilor şi a finanţării terorismului în conformitate cu recomandările Grupului de Acţiune Financiară revizuite şi pun în aplicare în mod eficace cerinţele respective.
(3) Înainte de a aplica măsurile simplificate de cunoaştere a clientelei, entităţile raportoare au obligaţia de a se asigura că relaţia de afaceri sau tranzacţia ocazională prezintă un grad de risc redus, determinat cel puţin pe baza factorilor de la alin. (2).
(4) Entităţile raportoare efectuează, în toate cazurile, monitorizarea adecvată, documentată și formalizată a tranzacţiilor şi relaţiilor de afaceri pentru a permite depistarea tranzacţiilor neobişnuite sau suspecte. 

Secţiunea 3. Măsuri suplimentare de cunoaştere a clientelei

Art. 17 - (1) Entităţile raportoare aplică, în plus faţă de măsurile-standard de cunoaştere a clientelei, măsurile suplimentare de cunoaştere a clientelei în toate situaţiile care, prin natura lor, pot prezenta un risc sporit de spălare a banilor sau de finanţare a terorismului, inclusiv în următoarele situaţii: 
a) în cazul relaţiilor de afaceri şi tranzacţiilor care implică persoane din  ţări care nu aplică sau aplică insuficient standardele internaţionale în domeniul prevenirii şi combaterii spălării banilor şi a finanţării terorismului sau care sunt cunoscute la nivel internaţional ca fiind ţări necooperante;
b) în cazul relaţiilor de corespondent cu instituţii de credit şi instituţii financiare din alte state membre sau state terţe;
c) în cazul tranzacţiilor sau relaţiilor de afaceri cu persoanele expuse politic sau cu clienti ai căror beneficiari reali sunt persoane expuse politic, inclusiv pentru o perioadă de cel puţin 12 luni începând cu data de la care respectiva persoană nu mai ocupă o funcţie publică importantă;
d) în cazul persoanelor fizice sau juridice stabilite în ţări terţe identificate de Comisia Europeană drept ţări terţe cu grad înalt de risc;
e) în cazurile prevazute in reglementarile sau instructiunile sectoriale emise de autorităţile competente in aplicarea art.1 alin. (4).
 (2) Entităţile raportoare au obligaţia să examineze, contextul şi scopul tuturor tranzacţiilor complexe şi care au valori neobişnuit de mari sau al tuturor tipurilor neobişnuite de tranzacţii care nu au un scop economic, comercial sau legal evident. 
(3) Circumstanţele şi scopul unor asemenea tranzacţii trebuie să fie examinate cât mai curând posibil de către entităţile raportoare, inclusiv pe baza unor documente suplimentare solicitate clientului pentru justificarea tranzacţiei. De asemenea, entităţile raportoare măresc gradul şi natura monitorizării relaţiei de afaceri în scopul de a stabili dacă respectivele tranzacţii sau activităţi par suspecte. Constatările verificărilor efectuate trebuie să fie consemnate în scris şi vor fi disponibile la solicitarea autorităţilor competente sau organismelor de autoreglementare.
(4)Oficiul va informa autorităţile de supraveghere şi control competente cu privire la vulnerabilităţile sistemelor de prevenire şi combatere a spălării banilor şi a finanţării terorismului din alte ţări și publică pe site-ul propriu lista ţărilor care prezintă vulnerabilităţi în sistemele de prevenire şi combatere a spălării banilor şi a finanţării terorismului şi care nu aplică sau aplică insuficient standardele internaţionale în domeniu, în conformitate cu comunicările publice ale organismelor internaționale din domeniu. 
(5) Autorităţile de supraveghere şi control, precum şi organismele de autoreglementare, prin dispoziţii specifice, vor dezvolta cerinţe şi mecanisme aplicabile referitoare la informarea entităţilor raportoare, cu privire la vulnerabilităţile sistemelor de prevenire şi combatere a spălării banilor şi a finanţării terorismului din alte ţări. 
(6) În baza acestor prevederi, entităţile raportoare vor examina circumstanţele şi scopul tranzacţiilor care implică persoane din ţări care prezintă vulnerabilităţi în sistemele de prevenire şi combatere a spălării banilor şi a finanţării terorismului şi care nu aplică sau aplică insuficient standardele internaţionale în domeniu, şi vor pune la dispoziţia autorităţilor cu atribuţii de control sau organismelor de autoreglementare la cererea acestora, constatările consemnate în scris.
(7) În cazul relaţiilor de corespondent cu instituţii respondente din altestate membre şi state terţe, instituţiile de credit şi instituţiile financiare corespondente aplică, în plus faţă de măsurile-standard de cunoaştere a  clientelei următoarele măsuri:
a) obţin suficiente informaţii despre instituţia respondentă pentru a înţelege pe deplin natura activităţii acesteia şi pentru a determina, pe baza informaţiilor disponibile în mod public, reputaţia acesteia, inclusiv dacă a făcut subiectul unei măsuri de supraveghere ori investigaţii de spălare a banilor sau de finanţare a terorismului;
b) obţin suficiente informaţii despre calitatea supravegherii la care este supusă instituţia respondentă;
c) evaluează mecanismele implementate de instituţia respondentă în scopul prevenirii şi combaterii spălării banilor şi a finanţării terorismului pentru a se asigura că sunt adecvate şi eficiente;
d) obţin aprobarea conducerii de rang superiorînainte de stabilirea fiecărei noi relaţii de corespondent;
e) stabilesc pe bază de documente responsabilităţile  fiecărei părţi;
f) în cazul conturilor de corespondent accesibile direct clienţilor, se asigură că instituţia respondentă aplică pe bază continuă măsurile de cunoaştere a clientelei pentru aceşti clienţi şi este în măsură să furnizeze instituţiei corespondente, la cererea acesteia, informaţii obţinute prin aplicarea respectivelor măsuri. 
(8) În aplicarea alin. (1), instituţiile de credit şi instituţiile financiare corespondente pot considera îndeplinite obligaţiile de la alin. (7)  lit. b), c) şi f) în cazul instituţiilor de credit şi instituţiilor financiare respondente din state membre care sunt entităţi obligate potrivit art. 2 alin. (1) din Directiva (UE) 2015/849. 
(9) În cazul tranzacţiilor ocazionale sau al relaţiilor de afaceri cu persoane expuse politic sau care au ca beneficiar real persoane expuse politic, entităţile raportoare, aplică, în plus faţă de măsurile-standard de cunoaştere a  clientelei,  următoarele măsuri:
a) obţin aprobarea conducerii de rang superior pentru stabilirea sau continuarea relaţiilor de afaceri cu astfel de persoane;
b) adoptă măsuri adecvate pentru a stabili sursa averii şi sursa fondurilor implicate în relaţii de afaceri sau în tranzacţii cu astfel de persoane; 
c) efectuează în mod permanent o monitorizare sporită a respectivelor relaţii de afaceri.
(10) Măsurile prevăzute la alin. (9), (11)-(13) se aplică şi membrilor de familie sau persoanelor cunoscute ca fiind asociaţi apropiaţi ai persoanelor expuse politic.
(11) Entităţile raportoare sunt obligate să aplice măsuri rezonabile pentru a stabili dacă beneficiarii unei poliţe de asigurare de viaţă sau ai unei alte poliţe de asigurare legate de investiţii şi/sau, după caz, beneficiarul real al beneficiarului poliţei sunt persoane expuse politic.
(12) Măsurile prevăzute la alin. (11) se adoptă cel mai târziu la momentul plăţii sau la momentul atribuirii, totale sau parţiale, a poliţei. 
(13) În cazul în care s-au identificat riscuri mărite, entităţile raportoare aplică, în plus faţă de măsurile-standard de cunoaştere a clientelei următoarele măsuri: 
a) informează conducerea de rang superior înainte de plata veniturilor corespunzătoare poliţei de asigurare;
b) efectuează o examinare sporită a întregii relaţii de afaceri cu asiguratul.
(14) La evaluarea riscurilor de spălare de bani şi de finanţare a terorismului se vor lua în considerare şi următorii factori caracteristici situaţiilor cu risc potenţial mărit:
1. Factori de risc privind clienții:
 (a) relația de afaceri se desfășoară în circumstanțe neobișnuite;
 (b) clienți care își au reședința în zone geografice cu risc ridicat, astfel cum se prevede la pct. 3; 
(c) persoane juridice sau entități fără personalitate juridică cu rol de structuri de administrare a activelor personale; 
(d) societăți care au acționari aparenţi(nomineeshareholders)sau acțiuni la purtător; 
(e) activități în care se rulează mult numerar; 
(f) situația în care structura acționariatului societății pare neobișnuit sau excesiv de complexă, având în vedere natura activității sale. 
2. Factori de risc privind produsele, serviciile, tranzacțiile sau canalele de distribuție: 
(a) servicii bancare personalizate; 
(b) produse sau tranzacții care ar putea favoriza anonimatul; 
(c) relații de afaceri sau tranzacții la distanță, fără anumite măsuri de protecție, cum ar fi semnătura electronică; 
(d) plăți primite de la terți necunoscuți sau neasociați; 
(e) produse noi și practici comerciale noi, inclusiv mecanisme noi de distribuție și utilizarea unor tehnologii noi sau în curs de dezvoltare atât pentru produsele noi, cât și pentru produsele preexistente.
 3. Factori de risc geografic: 
(a) țări care, conform evaluării organismelor internaționale de profil, nu dispun de sisteme efective de combatere a spălării banilor/de combatere a finanțării terorismului; 
(b) țări care, conform unor surse credibile, au un nivel ridicat al corupției sau al altor activități infracționale;
(c) țări supuse unor sancțiuni, embargouri sau măsuri similare instituite, de exemplu, de Uniune sau de Organizația Națiunilor Unite; 
(d) țări care acordă finanțare sau sprijin pentru activități teroriste sau pe teritoriul cărora operează organizații teroriste desemnate.

Secţiunea 4. Execuţia de către terţi 

Art.18 – (1) În înțelesul prezentei secțiuni prin terţe părţi se înțeleg entităţile raportoare prevăzute la art.5, precum și alte instituţii sau persoane situate într-un stat membru sau într-o ţară terţă care:
a) aplică măsuri de cunoaştere a clientelei și cerințe de păstrare a documentelor care sunt similare cu cele prevăzute în prezenta lege și
b) sunt supravegheate referitor la aplicarea acestora într-un mod similar cu cel prevăzut în prezenta lege.
(2) Entitățile raportoare nu pot utiliza terţe părţi situate în state terțe cu grad înalt de risc.
(3) Autoritățile și organismele prevăzute la art.26 alin.(1) pot stabili prin reglementări sectoriale și alte categorii de entități care nu pot fi utilizate ca terțe părți de către entitățile pe care le supraveghează.
(4) Entitățile raportoare pot utiliza, în scopul aplicării măsurilorde cunoaştere a clientelei prevăzute la art. 11 alin. (1) lit. a) – c), informaţiile referitoare la client obţinute de la terţe părţi, chiar dacă respectivele informaţii se obţin pe baza unor documente a căror formă  diferă de cea folosită la nivel intern.
(5) În situaţia prevăzută la alin. (4), responsabilitatea pentru îndeplinirea tuturor cerințelorprivind cunoaşterea clientelei aparţine persoanelor care utilizează informaţiile obţinute de la terţa parte. 
	(6) Entitățile raportoare care utilizează terțe părți se asigură că obțin de la acestea, de îndată:
a)toate informațiile necesare potrivit procedurilor proprii pentru aplicarea măsurilorde cunoaştere a clienteleiprevăzute la art. 11 alin. (1) lit. a) – c). 
b) la cerere, copii ale documentelor pe baza cărora terța parte a aplicat măsurilor de cunoaştere a clientelei prevăzute la art. 11 alin. (1) lit. a) – c).
(7) Autoritățile prevăzute la art.26 alin.(1) pot considera că o entitate raportoare respectă cerințele prevăzute la alin.(1), alin. (4) și alin. (5) dacă aplică procedurile stabilite potrivit art.24 alin. (7) la nivelul grupului din care face parte și dacă sunt îndeplinite toate condițiile următoare:
a)entitatea obligată se bazează pe informațiile furnizate de către o terță parte care face parte din același grup;
b)grupul aplică măsuri de cunoaștere a clientelei, cerințe de păstrarea evidențelor și programe de combatere a spălării banilor și a finanțării terorismului similare cu cele prevăzute în prezenta lege;
c)conformarea la cerințele prevăzute la lit.b) este supravegheată la nivel de grup de către autoritatea competentă din statul membru de origine sau dintr-un stat terț.
(8) Entităţile raportoare pot aplica, prin intermediul entităţilor  către care s-au externalizat activități, măsuri de cunoaştere a clientelei ce decurg din activităţile externalizate, numai dacă le impun contractual conformarea la obligaţiile legale în materie de prevenire şi combatere a spălării banilor şi a finanţării terorismului și stabilesc mecanismele prin care se asigură de conformare. În aceste cazuri, entităţile raportoare rămân responsabile pentru îndeplinirea obligaţiilor ce le revin potrivit prezentei legi și în cazurile în care nu aplică în mod direct măsuri de cunoaștere a clientelei.

Secţiunea 5. Informaţii privind beneficiarul real

Art. 19 - (1)Persoanele juridice de drept privat şi fiduciile înregistrate pe teritoriul României sunt obligate să obţină şi să deţină informaţii adecvate, corecte şi actualizate cu privire la beneficiarul lor real, inclusiv cu privire la modalitatea prin care se concretizează această calitate,  și să le pună la dispoziția organelor de control si a autoritatilor de supraveghere, la solicitarea acestora.
(2) Persoanele juridice si fiduciariiînregistraţi pe teritoriul Românieiau obligaţia de a furniza entităţilor raportoare, în timp util, pe lângă informaţiile privind proprietarul lor de drept, informaţii privind beneficiarul real, atunci când entităţile raportoare aplică măsurile de cunoaştere a clientelei. 
(3) Entităţile raportoare ţin evidenţa documentată a măsurilor luate în vederea identificării beneficiarilor reali în conformitate cu prevederile legii.
(4) Informaţiile prevăzute la alin. (1) sunt înregistrate:
a) într-un registru central organizat la nivelul Oficiului Naţional al Registrului Comerţului pentru persoanele juridice care au obligația de înmatriculare în registrul comerțului, cu excepția regiilor autonome, companiilor și societăților naționale;
b) într-un registru central organizat la nivelul Ministerului Justiţiei pentru asociaţii şi fundaţii;
c) într-un registru central organizat la nivelul Agenţiei Naţionale de Administrare Fiscală în cazul fiduciilor.
(5) Oficiul va informa Comisia Europeană cu privire la caracteristicile respectivelor mecanisme, în baza informaţiilor primite de la autorităţile prevăzute la alin.(4).
(6) Informaţiile cuprinse în registrele menţionate la alin. (4) trebuie să fie adecvate, corecte şi actualizate. Autorităţile prevăzute la alin.(4) verifică aceste aspecte şi actualizează propriile registre.
(7) Accesul la registrele menţionate la alin. (4) este asigurat, în conformitate cu normele privind protecţia datelor cu caracter personal, cu titlu gratuit:
a) autorităţilor care au competențe de supraveghere și control, organelor judiciare în condițiile Codului de procedură penală şi Oficiului, în timp util, fără nicio restricţie şi fară a alerta persoana în cauză; 
b) entităţilor raportoare atunci când aplică măsurile de cunoaștere a clientelei.
c) oricăror persoane sau organizații care pot demonstra un interes legitim.
(8)Persoanele sau organizațiile menționate la alin. (7) lit. c) au acces la numele, luna și anul nașterii, cetaţenia și țara de reședință ale beneficiarului real, precum și la informațiile privind modalitatea în care se concretizează această calitate.  
(9) În vederea îndeplinirii obligaţiei de aplicare a măsurilor de cunoaştere a clientelei, entităţile raportoare nu se vor baza exclusiv pe registrul central prevăzut la alin. (4), această cerinţă fiind îndeplinită prin utilizarea unei abordări bazate pe riscuri.
(10) În cazul beneficiarilor de fiducii sau de construcții juridice similare care sunt desemnați în funcție de caracteristici particulare sau de categorie, entitățile raportoare au obligaţia să obțină informații adecvate, corecte și actualizate cu privire la beneficiar, astfel încât să se asigure că vor fi în măsură să stabilească identitatea beneficiarului la momentul plății sau al exercitării de către beneficiar a drepturilor sale dobândite.
(11) Autoritățile competente și Oficiul furnizeaza informațiile menționate la alin. (1) și alin. (4) autorităților competente și unităților de informații financiare din alte state membre în timp util.
(12) Măsurile prevăzute în prezentul articol se aplică tuturor tipurilor de construcţii juridice cu o structură sau funcţii similare fiduciilor.
Art. 20 - Organizarea şi funcţionarea registrelor menţionate la art. 19 alin. (4) se reglementează prin acte emise de autorităţile care le gestionează. 

Secţiunea 6. Păstrarea documentelor

Art. 21 - (1) Entităţile raportoare, atunci când aplică măsurile de cunoaştere a clientelei, au obligaţia de a păstra în format letric sau în format electronic, într-o formă admisă în procedurile judiciare, toate înregistrările obţinute prin aplicarea acestor măsuri, cum ar fi copii ale documentelor de identificare, a monitorizărilor şi verificărilor efectuate, inclusiv a informaţiilor obţinute prin mijloacele de identificare electronică necesare pentru respectarea cerinţelor de cunoaştere privind clientela, pentru o perioadă de 5 ani, de la data încetării relaţiei de afaceri cu clientul ori de la data efectuării tranzacţiei ocazionale. 
(2) Entităţile raportoare păstrează documente justificative şi evidenţe ale tranzacţiilor, constând în fişe de cont sau corespondenţă comercială necesare pentru identificarea tranzacţiilor, inclusiv rezultatele oricărei analize efectuate în legatură cu clientul, de exemplu solicitările pentru a stabili istoricul şi scopul tranzacţiilor complexe, neobişnuit de mari. Aceste documente pot fi originale sau copii admise în procedurile judiciare şi trebuie păstrate  pentru o perioadă de 5 ani, de la data încetării relaţiei de afaceri cu clientul ori de la data efectuării tranzacţiei ocazionale. 
(3)Atunci când se impune extinderea perioadei de păstrare a documentelor în scopul de a preveni, depista sau investiga activităţile de spălare a banilor sau de finanţare a terorismului, entitățile raportoare sunt obligate să prelungească termenele prevăzute la alin. (1) și (2) cu perioada indicată de autoritățile competente, fără ca această prelungire să poată depăși 5 ani. 
(4) La expirarea perioadei de păstrare, entităţile raportoare au obligaţia de a şterge datele cu caracter personal, cu excepţia situaţiilor în care alte dispoziţii legale impun păstrarea în continuare a datelor.  
Art. 22 - (1) Datele cu caracter personal sunt prelucrate de entităţile raportoare pe baza prezentei legi și cu respectarea legislației în vigoare privind prelucrarea datelor cu caracter personaldoar în scopul prevenirii spălării banilor şi a finanţării terorismului şi nu sunt prelucrate ulterior într-un mod incompatibil cu acest scop. Este interzisă prelucrarea datelor cu caracter personal în alte scopuri, cum ar fi cele comerciale.
(2) Entităţile raportoare furnizează clienţilor noi, înainte de a stabili o relaţie de afaceri sau de a efectua o tranzacţie ocazională, cel puțin informațiile menționate mai jos, cu excepția cazului în care persoana este deja informată cu privire la aceste date:
(a) identitatea operatorului și, dacă este cazul, a reprezentantului;
(b) scopul prelucrării căreia îi sunt destinate datele;
(c) orice alte informații suplimentare, cum ar fi:
1. destinatarii sau categoriile de destinatari ai datelor;
2. dacă răspunsurile la întrebări sunt obligatorii sau voluntare, precum și consecințele posibile ale evitării răspunsului;
3. existența dreptului de acces la datele care o privesc și de rectificare a datelor cu caracter personal, în măsura în care, ținând seama de circumstanțele specifice în care sunt colectate datele, astfel de informații suplimentare sunt necesare pentru asigurarea unei prelucrări corecte a datelorcu privire la persoana vizată.
	(3) Informaţiile prevăzute la alin.(2) includ o informare generală cu privire la obligaţiile legale care le revin entităţilor raportoare în temeiul prezentei legi atunci când prelucrează date cu caracter personal în scopul prevenirii spălării banilor şi a finanţării terorismului. 
(4) Prelucrarea datelor cu caracter personal în contextul alin. (1) este considerată ca fiind necesară în vederea aducerii la îndeplinire a unor măsuri de interes public, în conformitate cu prevederile Legii nr. 677/2001 pentru protecţia persoanelor cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal şi libera circulaţie a acestor date, cu modificările şi completările ulterioare. 

CAPITOLUL V - PERSOANA DESEMNATĂ ŞI PROCEDURI INTERNE

Art. 23 - (1) Entităţile raportoare au obligaţia de a desemna una sau mai multe persoane care au responsabilităţi în aplicarea prezentei legi,cu precizarea naturii şi limitelor responsabilităţilor încredinţate, ale căror nume vor fi comunicate Oficiului,exclusiv în format electronic, prin canalele puse la dispoziţie de către acesta.
(2) Instituţiile de credit şi instituţiile financiare au obligaţia de a desemna un ofiţer de conformitate la nivelul conducerii, care coordonează implementarea politicilor şi procedurilor interne pentru aplicarea prezentei legi. În cazul reţelelor cooperatiste în înțelesul Ordonanţei de urgenţă nr. 99/2006 privind instituţiile de credit şi adecvarea capitalului, cu modificările și completările ulterioare, ofițerul de conformitate poate fi desemnat la nivelul casei centrale pentru coordonarea implementării politicilor şi procedurilor la nivelul întregii reţele.
(3) Persoanele desemnate conform alin. (1) şi (2) au acces direct şi în timp util la datele şi informaţiile relevante, deţinute de entităţile raportoare, necesare îndeplinirii obligaţiilor prevăzute de prezenta lege.
(4) Dispoziţiile alin. (1) nu sunt aplicabile persoanelor fizice ce au calitatea de entitate raportoare, precum şi entităţilor raportoare prevăzute la art. 5  lit. j).
(5) Având în vedere natura responsabilităţilor încredinţate persoanelor prevăzute la alin. (1) şi (2), autorităţile de supraveghere şi control şi entităţile raportoare au obligaţia de a crea mecanisme de protejare a acestora, inclusiv prin acordarea dreptului de a se adresa în nume propriu pentru a semnala autorităţilor statului încălcări de orice natură ale prezentei legi în cadrul entităţii raportoare, caz în care identitatea acestor persoane va fi protejată corespunzător. 
(6) Mecanismele menționate la alin. (5)  includ, după caz, cel puțin:
(a)	proceduri specifice pentru primirea rapoartelor privind încălcările de orice natură ale prezentei legi și luarea de măsuri ulterioare;	
(b)	o protecție corespunzătoare a angajaților sau a persoanelor aflate într-o poziție similară în cadrul entităților raportoare, care raportează încălcări de orice natură ale prezentei legi, comise în cadrul acestora;	
(c)	protecția adecvată a persoanei incriminate;	
(d)	protecția datelor cu caracter personal ale persoanei care raportează încălcareade orice natură a prezentei legi, precum și ale persoanei fizice suspectate că este responsabilă de încălcare, în conformitate cu principiile stabilite în Legea nr. 677/2001;	
(e)	norme clare care să asigure faptul că este garantată confidențialitatea în toate cazurile în ceea ce privește identitatea persoanei care raportează încălcările de orice natură ale prezentei legi, comise în cadrul entității raportoare, cu excepția cazului în care divulgarea este impusă de alte prevederi legale.	
Art. 24 – (1)Corespunzător naturii şi volumului activităţii desfăşurate, și având în vedere reglementarile,cerințele prudențiale și instrucțiunile sectoriale emise de autorităţile competente în aplicarea art.1 alin. (4), entităţile raportoare stabilescpolitici şi norme interne, mecanisme de control intern şi proceduri de administrare a riscurilor de spălare a banilor şi de finanţare a terorismului, care includ cel puţin următoarele elemente: 
a) măsuri aplicabile în materie de cunoaştere a clientelei; 
b) măsuri aplicabile în materie de raportare, păstrare a evidenţelor şi a tuturor documentelor conform cerinţelor din prezenta lege şi de furnizare promptă a datelor la solicitarea autorităţilor competente;
c) măsuri aplicabile în materie de control intern, evaluare şi gestionare a riscurilor, managementul de conformitate şi comunicare; 
d) măsuri aplicabile în materie de protecţie a personalului propriu implicat în procesul de aplicare a acestor politici, împotriva oricăror ameninţări ori acţiuni ostile sau discriminatorii;
e) instruirea şi evaluarea periodică a angajaţilor.
(2)  În funcţie de dimensiunea şi natura activităţii, entităţile raportoare au obligaţia de a asigura o funcţie de audit independent în scopul testării politicilor, normelor interne, mecanismelor şi procedurilor de la alin. (1).
(3)Entităţile raportoare aprobă şi monitorizează politicile, normele interne, mecanismele şi procedurile prevăzute la alin. (1), la nivelul conducerii de rang superior.
(4) Entităţile raportoare au obligaţia de a asigura periodic instruirea corespunzătoare a angajaţilor cu privire la dispoziţiile prezentei legi, precum şi cu privire la cerinţele relevante privind protecţia datelor cu caracter personal şi de a realiza procesul de verificare a angajaţilor, conform reglementarilor sau instrucțiunilor sectoriale emise de autorităţile competente în aplicarea art.1 alin. (4). Documentele întocmite în acest scop se pun la dispoziţia autorităţilor cu atribuţii de control şi a organismelor de autoreglementare, la cererea acestora.
(5) În funcţie de riscurile la care este expusă, dimensiunea şi natura activităţii, entităţile raportoare includ, în procesul de instruire a angajaţilor, participarea la programe speciale de formare permanentă având ca scop recunoaşterea de către angajaţi a operaţiunilor care pot avea legătura cu spălarea banilor sau cu finanţarea terorismului.
(6) În cazul instituţiilor de credit şi a instituţiilor financiare este obligatorie stabilirea unor standarde adecvate în procesul de recrutare a personalului cu responsabilități în aplicarea prezentei legi și participarea acestuia la programe de instruire ori de câte ori este nevoie, însă nu mai târziu de un interval de doi ani,  cu respectarea reglementarilor sau instrucțiunilor sectoriale.
(7) Entităţile raportoare care fac parte dintr-un grup au obligaţia să pună în aplicare, politici, proceduri şi instruiri la nivel de grup, inclusiv politici de protecţie a datelor şi politici şi proceduri privind schimbul de informaţii în cadrul grupului în scopul combaterii spălării banilor şi a finanţării terorismului, pe care le aplică şi la nivelul sucursalelor şi al filialelor deţinute în proporţie majoritară din statele membre şi din ţările terţe.
(8)Autoritățile de supraveghere se informează reciproc cu privire la cazurile în care dreptul țării terțe nu permite punerea în aplicare a politicilor și procedurilor cerute de alineatul (1), sens în care pot fi întreprinse acțiuni coordonate în vederea identificării unei soluții.
(9) În cazul în care dreptul țării terțe nu permite punerea în aplicare a politicilor și procedurilor cerute de alineatul (1), entitățile raportoare se asigură că sucursalele și filialele deținute în proporție majoritară din țara terță respectivă aplică măsuri suplimentare pentru a face față în mod eficace riscului de spălare a banilor sau de finanțare a terorismului și informează autoritățile competente din statul membru de origine. Dacă măsurile suplimentare nu sunt suficiente, autoritățile competente prevăzute la art. 26 aplică măsuri suplimentare de supraveghere, inclusiv măsuri prin care impun grupului să nu stabilească relații de afaceri sau să înceteze relațiile de afaceri respective, să nu efectueze tranzacții și, dacă este necesar, să își închidă operațiunile în țara terță.
(10)În cazul în care o persoană fizică ce se încadrează în oricare dintre categoriile enumerate la art. 5 alineatul (1) literele d) -j) desfășoară activități profesionale ca angajat al unei persoane juridice, obligațiile prevăzute în prezentul capitol se aplică persoanei juridice respective, și nu persoanei fizice.
 
CAPITOLULVI - OBLIGAŢIA DE EVALUARE A RISCURILOR

Art. 25 – (1) Entităţile raportoare au obligaţia de a identifica şi evalua riscurile activităţii desfăşurate referitoare la expunerea la spălarea banilor şi la finanţarea terorismului luând în considerare factorii de risc, inclusiv cei referitori la clienţi, ţări sau zone geografice, produse, servicii, tranzacţii sau canale de distribuţie. 
(2)Evaluările întocmite în acest scop sunt documentate, actualizate inclusiv pe baza evaluării naționale și sectoriale și a reglementărilor sau instrucțiunilor emise de autorități în aplicare art.1 alin.(4) şi se pun la dispoziţia autorităţilor cu atribuţii de supraveghere şi control şi a organismelor de autoreglementare, la cererea acestora.
(3) Evaluările efectuate stau la baza politicilor şi procedurilor proprii de management al riscului precum şi la determinarea setului de măsuri de cunoaştere a clientelei ce sunt aplicabile fiecarui client.
(4) Entităţile raportoare care îşi desfăşoară activitatea prin sucursale, agenți sau distribuitori într-un alt stat membru sunt obligate să se asigure că aceștia respectă dispoziţiile de drept intern ale statului membru respectiv referitoare la prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau al finanţării terorismului. În situația în care dispozițiile prezentei legi sunt mai stricte, entitățile raportoare asigură respectarea de către sucursalele, agenții sau distribuitorii acestora din alt stat membru și a acestor dispoziții.

CAPITOLUL VII - SUPRAVEGHEREA ŞI CONTROLUL

Art. 26 - (1) Modul de aplicare a prevederilor prezentei legi se supraveghează şi se controlează, în cadrul atribuţiilor de serviciu, de următoarele autorităţi şi organisme:
a) Banca Naţională a României şi Autoritatea de Supraveghere Financiară, pentru categoriile de entităţi supuse supravegherii conform art. 27,respectiv art. 28; 
b) Agenţia Naţională de Administrare Fiscală și alte autorități de control financiar/fiscal controleazăentităţile raportoare, cu excepţia celor supravegheate de autorităţile prevăzute la lit. a), cu privire la îndeplinirea obligaţiilor de raportare menţionate la art. 7 alin. (1), (3) şi (5); 
c) Oficiul Naţional pentru Jocuri de Norocpentru entităţile raportoare prevăzute la art.5 lit. d); 
d) Oficiul, pentru toateentităţile raportoare care nu sunt supuse supravegherii autorităţilor prevăzute la lit. a).
e) Organismele de autoreglementare, pentru entitățile raportoare pe care le reprezintă și coordonează.
(2) Autorităţile și organismele competente prevăzute la alin. (1) vor informa de îndată Oficiul, după caz:
a) atunci când, în exercitarea atribuţiilor specifice, descoperă fapte care ar putea avea legătură cu spălarea banilor sau cu finanţarea terorismului; 
b) cu privire la alte încălcări ale dispoziţiilor prezentei legicu impact semnificativ asupra expunerii la riscul de spălarea banilor și finanțarea terorismului, constatate conform atribuţiilor specifice.
(3) Oficiul poate efectua controale la persoane juridice şi la entități fără personalitate juridică, altele decat cele aflate sub supravegherea autorităților prevăzute la alin. (1) lit. a), atunci când din datele deţinute de Oficiu există suspiciuni de spălare a banilor sau de finanţare a terorismului, cu privire la tranzacţiile efectuate de acestea.
(4) Entităţile raportoare ce fac obiectul supravegherii sau controlului au obligaţia de a pune la dispoziţia reprezentanţilor împuterniciţi, anume desemnaţi, ai autorităţilor prevăzute la alin. (1) datele şi informaţiile solicitate de către aceştia pentru realizarea atribuţiilor specifice. Reprezentanţii împuterniciţi ai autorităţilor prevăzute la alin (1), în exercitarea atribuţiilor de supraveghere şi control, pot reţine copii ale documentelor verificate. 
(5) Entităţile raportoare au obligaţia de a duce la îndeplinire măsurile dispuse  de autorităţile prevăzute la alin. (1) în termenul indicat, conform actului de control sau a altor documente emise în acest sens.
(6) Autorităţile prevăzute la alin. (1), în funcţie de aria de competenţă, vor asigura supravegherea respectării de către entităţile supravegheate şi controlate pe teritoriul României de alte entităţi dintr-un stat membru a dispoziţiilor prezentei legi. 
(7) Autorităţile prevăzute la alin. (1) cooperează cu autorităţile competente dintr-un alt stat membru, în vederea asigurării supravegherii eficiente a îndeplinirii cerinţelor prezentei legi. Autorităţile prevăzute la alin. (1) cooperează cu autorităţile competente dintr-un alt stat membru pe teritoriul căruia entitatea cu sediul social în România realizează activităţi economice, în vederea asigurării supravegherii eficiente a îndeplinirii cerinţelor impuse prin acte normative care transpun Directiva (UE) 2015/849 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivei 2006/70/CE a Comisiei.Cooperarea poate cuprinde furnizarea de informații din activitatea de supraveghere și inspecții comune.
(8) Atunci când aplică o abordare bazată pe risc în ceea ce priveşte supravegherea, autorităţile competente prevăzute la alin.(1) se asigură că:
a) înţeleg clar riscurile de spălare de bani şi de finanţare a terorismului;
b) au acces la toate informaţiile relevante privind riscurile specifice interne şi internaţionale legate de clienţii, produsele şi serviciile entităţilor raportoare;
c) stabilesc frecvenţa şi intensitatea supravegherii în funcţie de profilul de risc al entităţilor raportoare şi a riscurilor de spălare de bani şi de finanţare a terorismului, care se revizuieşte în mod periodic, cât şi atunci când există evenimente sau schimbări majore în conducerea entităţilor raportoare.
Art. 27 – (1) Banca Naţională a României deține atribuții exclusive privind supravegherea și controlul, pe bază de risc, a respectării dispozițiilor prezentei legi de către următoarele categorii de entități, ce desfășoară activitate și au prezență fizică pe teritoriul României:
a) instituţiile de credit persoane juridice române şi sucursalele instituţiilor de credit persoane juridice străine; 
b) instituţiile de plată persoane juridice române şi sucursalele instituţiilor de plată din alte state membre;
c) instituţiile emitente de monedă electronică persoane juridice române şi sucursalele instituţiilor emitente de monedă electronică din alte state membre;
d) instituţiile financiare nebancare înscrise în Registrul special și  instituţiile financiare nebancare înscrise numai în Registrul general care au și statut de instituție de plată sau instituție emitentă de monedă electronică;
(2) În cazul instituţiilor de la lit. a)-c) persoane juridice române, Banca Naţională a României supraveghează şi controlează activitatea prestată de acestea în mod direct pe teritoriul unui alt stat membru.
(3) Entitățile supravegheate și controlate de Banca Naţională a României îi transmit, conform legii, orice informaţii deținute, la solicitarea acesteia, în scopul supravegherii respectării dispozițiilor prezentei legi sau îndeplinirii altor atribuții legale.
	(4) Banca Națională a României poate realiza supravegherea atât pe baza informaţiilor furnizate de aceste entităţi potrivit solicitărilor Băncii Naționale a României, cât şi prin inspecţii efectuate la sediul şi la unităţile teritoriale ale acestora și al entităţilor către care acestea au externalizat activităţi, inclusiv agenți și distribuitori, prin personalul împuternicit în acest sens, sau prin auditori financiari sau experţi numiţi de Banca Naţională a României, ori de câte ori consideră necesar.
(5) Banca Naţională a României poate face recomandări entităților prevăzute la alin.(1), în vederea adoptării de măsuri corespunzătoare de către acestea pentru îmbunătăţirea cadrului de administrare, a politicilor, procedurilor şi controalelor implementate pentru a atenua și a gestiona cu eficacitate riscurile de spălare a banilor și de finanțare a terorismului. Entitatea are obligația de a comunica Băncii Naţionale a României măsurile întreprinse, în termenele stabilite de aceasta. 
(6) Independent de formularea unor recomandări, Banca Naţională a României poate să dispună entităţilor prevăzute la alin. (1) care încalcă dispoziţiile prezentei legi, sau nu implementează o recomandare, în scopul reducerii riscurilor sau a înlăturării deficienţelor şi a cauzelor acestora, următoarele măsuri de supraveghere:
a) să solicite entității îmbunătăţirea cadrului de administrare, a politicilor, procedurilor şi controalelor implementate pentru a atenua și a gestiona cu eficacitate riscurile de spălare a banilor și de finanțare a terorismului, cu indicarea aspectelor ce trebuie îmbunătățite;
b) să impună obligaţia de aplicare a măsurilor-standard de cunoaştere a clientelei pentru produse, operaţiuni şi/sau clienţi în cazul cărora politicile și procedurile interne ale entității stabilesc aplicarea de măsuri simplificate sau/şi impunerea obligaţiei de aplicare a măsurilor suplimentare pentru operaţiuni ori clienţi în cazul cărora acestea stabilesc aplicarea de măsuri standard sau simplificate de cunoaştere a clientelei;
c) să restricţioneze sau să limiteze activitatea, operaţiunile sau reţeaua de sucursale, agenți și distribuitori, inclusiv prin retragerea aprobării acordate pentru înfiinţarea sucursalelor din alte state membre sau state terţe, după caz, suspendarea activității sau încetarea activității unora dintre sucursale până la eliminarea deficiențelor;
d) să dispună încetarea prestării serviciului de plată sau de distribuție de monedă electronică prin intermediul unui agent sau distribuitor.
e) să solicite entității reducerea riscurilor aferente  operaţiunilor, produselor, serviciilor şi sistemelor informatice ale acesteia, cu menționarea riscurilor ce au fost identificate și trebuie reduse;
f) să dispună entității înlocuirea persoanelor desemnate să asigure conducerea compartimentelor şi/sau a sucursalelor care au responsabilități pe linia aplicării politicilor și procedurilor de cunoaștere a clientelei, diminuare și gestionare a riscurilor de spălare a banilor și de finanțare a terorismului.
(7)Prin excepție de la prevederile art. 43 și 44, Banca Naţională a României poate aplica sancţiuni administrative și/sau măsuri sancționatorii, potrivit prezentei legi, în cazurile în care constată că o entitate prevăzută la alin. (1), şi/sau oricare dintre administratorii sau directorii entității sau persoanele desemnate să asigure conducerea compartimentelor sau a sucursalelor acesteia se fac vinovate după caz vinovaţi de următoarele fapte: 
a) nerespectarea măsurilor de supraveghere dispuse de Banca Naţională a României; 
b) nefurnizarea, furnizarea cu întârziere sau furnizarea de date şi informaţii eronate către Banca Naţională a României, în cadrul exercitării atribuțiilor acesteia de supraveghere și control;
c) încălcarea gravă, repetată, sistematică, sau, sau o combinație a acestora,ale prevederilor art. 6 alin. (1)-(4), art. 7 alin.(1) – (5) și (7), art. 8 alin. (1), alin.(3), alin.(4), alin.(9) alin.(12) şi alin. (14), art.9 alin. (1), art. 10 alin(1) și alin(3) – alin(8), art.11, art.13 alin.(1) și alin. (3), art.14 – art.17 alin(1)- alin(3), alin(6) - alin.(14), art. 18 alin. (2), alin. (3) teza finală,alin. (6) şi alin. (8), art. 19 alin. (3), art.21 alin. (1) - (3), art. 23 alin. (1) - alin. (3), alin.(5) şi alin. (6), art. 24 alin.(1) – (7) și alin.(9), art. 25, art. 26 alin. (5) si alin. (6) şi art. 33 alin. (1) - alin. (3);
d) obstrucționarea persoanelor împuternicite de conducerea Băncii Naționale a României să efectueze acțiuni de supraveghere și control;
e) iniţierea sau continuarea relaţiei de afaceri sau executării unor tranzacţii cu încălcarea prevederilor prezentei legi.
(8) În cazurile prevăzute la alin. (7)Banca Naţională a României poate aplica următoarele sancţiuni administrative: 
a) avertisment scris; 
b) avertisment public, ce va fi publicat pe pagina de internet a Băncii Naționale a României prin care se indică persoana fizică, entitatea responsabilă şi fapta săvârşită;
c) amendă aplicabilă entității raportoare de până la 10 % din cifra de afaceri anuală totală, calculată pe baza ultimelor situații financiare disponibile, aprobate de organul de conducere sau până la 22.281.500 lei; 
d) amendă aplicabilă persoanei fizice responsabile, până la 22.281.500 lei; 
e) retragerea aprobării acordate directorilor şi/sau administratorilor entității.
(9)Măsurile sancţionatoare care pot fi aplicate potrivit prezentei legi sunt: 
a) ordin de încetare a conduitei ilicite a persoanei fizice sau juridice şi de abţinere de la repetarea acesteia; 
b) interzicerea temporară a exercitării unor funcţii într-o instituţie de către persoanele prevăzute la alin. (7), responsabile de săvârşirea faptei; 
c) retragerea autorizaţiei acordate entității. 
(10) Sancţiunile administrative și măsurile sancționatoare prevăzute la alin. (8) și (9) pot fi aplicate concomitent cu emiterea de recomandări sau dispunerea de măsuri de supraveghere conform alin. (5) şi alin. (6) sau independent de acestea. Aplicarea sancţiunilor sau măsurilor sancționatoare se prescrie în termen de 5 ani de la data săvârşirii faptei.
(11)Prin exceptarea de la dispozițiile art.45,la stabilirea tipului sancţiunii administrative sau a măsurii sancţionatoare şi a cuantumului amenzii, Banca Naţională a României are în vedere toate circumstanţele reale şi personale relevante ale săvârşirii faptei, inclusiv următoarele aspecte, după caz: 
a) gravitatea şi durata faptei; 
b) gradul de vinovăţie a persoanei fizice sau juridice responsabile; 
c) soliditatea financiară a persoanei fizice sau juridice responsabile, astfel cum rezultă, de exemplu, din venitul anual al persoanei fizice responsabile sau din cifra de afaceri totală a persoanei juridice responsabile; 
d) importanţa profiturilor realizate de către persoana entitatea responsabilă, în măsura în care acestea pot fi determinate; 
f) gradul de cooperare a persoanei fizice sau juridice responsabile cu Banca Naţională a României; 
g) încălcările săvârşite anterior de persoana fizică sau juridică responsabilă; 
h) orice consecinţe potenţial sistemice ale faptei săvârşite. 
(12) Sancţiunile administrative prevăzute la alin. (8) lit. c) şi d) și măsura sancționatoare prevăzută la alin. (9)lit.b) se aplică, distinct de sancțiunea aplicabilă persoanei juridice,persoanelor având această calitate cărora le poate fi imputată fapta, întrucât aceasta nu s-ar fi produs dacă persoanele respective şi-ar fi exercitat în mod corespunzător responsabilităţile care decurg din îndatoririle funcţiei lor stabilite conform legislaţiei aplicabile societăţilor, reglementărilor emise în aplicarea prezentei legi şi cadrului de reglementare intern.
(13) Actele prin care sunt dispuse măsurile sancționatoare, sancțiunile administrative și măsurile de supraveghere prevăzute la alin. (6), (8) și (9) se emit de către guvernatorul, prim-viceguvernatorul sau viceguvernatorul Băncii Naţionale a României, cu excepţia retragerii aprobării acordate directorilor şi/sau administratorilor entității, interzicerii temporare a exercitării unor funcţii într-o instituţie de către persoanele prevăzute la alin. (7), responsabile de săvârşirea faptei și retragerii autorizaţiei acordate entității a căror aplicare este de competenţa Consiliului de administraţie al Băncii Naţionale a României.
(14) Actele prevăzut la alin. (13) trebuie săcuprinde descrierea faptei şi a circumstanţelor acesteia și temeiul de drept al dispunerii măsurii de supraveghere, sancţiunii administrative sau măsurii sancționatoare.
(15) Actele adoptate de Banca Naţională a României conform dispoziţiilor prezentei legii inclusiv cele cu privire la  retragerea aprobării acordate directorilor şi/sau administratorilor entității, interzicerea temporară a exercitării unor funcţii într-o instituţie de către persoanele prevăzute la alin. (7), responsabile de săvârşirea faptei și retragerea autorizaţiei acordate entității pot fi contestate în termen de 15 zile de la comunicare, la Consiliul de Administraţie al Băncii Naţionale a României, care se pronunţă prin hotărâre motivată în termen de 30 de zile de la data sesizării. Hotărârea Consiliului de Administraţie al Băncii Naţionale a României poate fi atacată la Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie, în termen de termen de 15 zile de la comunicare. Banca Naţională a României este singura autoritate în măsură a se pronunţa asupra considerentelor de oportunitate, a evaluărilor şi analizelor calitative şi cantitative care stau la baza emiterii actelor sale. 
(16) Banca Naţională a României supraveghează, pe bază de risc, dacă agenții și distribuitorii din România ai instituțiilor emitente de monedă electronică și instituțiilor de plată din alte state membre asigură respectarea prevederilor legale în materie de prevenire şi combatere a spălării banilor şi finanţării terorismului și, în cazul unor deficiențe grave care necesită soluții imediate, poate lua măsuri adecvate și proporționale prevăzute la alin. (17).
(17) În cazul identificării la agenții și distribuitorii prevăzuți la alin.(16) a unor deficiențe grave care necesită soluții imediate Banca Națională a României poate lua următoarele măsuri temporare de remediere a situaţiei:
a) plafonarea volumului tranzacționat totalla nivel de agent sau distribuitor, pe client sau pe produs /suspendarea derulării activității distribuitorului instituției emitentă de monedă electronică sau agentului instituției de plată sau instituției emitente demonedă electronică din alt stat membru;
b) dispunerea prezentării unui plan de restabilire a conformităţii cu cerinţele legale în materie de prevenire şi combatere a spălării banilor şi finanţării terorismului;
c) solicitarea îmbunătăţirii cadrului de administrare a riscurilor, a procedurilor, proceselor şi controalelor implementate în vederea respectării dispoziţiilor legale în materie de prevenire şi combatere a spălării banilor şi finanţării terorismului;
d) transmiterea informațiilor relevante către autoritatea competentă din statul membru de origine al instituției financiare care derulează activitatea prin agent sau distribuitor.
e) plafonarea valorii maxime a transferurilor/monedei electronice vândute unui client/unitate de timp
(18) Măsurile de la alin. (17) lit. a.) și e) pot fi impuse până la remedierea deficiențelor identificate, dar fără a depăși un an.
(19) Amenzile încasate se fac venituri, la bugetul de stat, în cazul celor aplicate persoanelor juridice și respectiv la bugetul local,  în cazul celor aplicate persoanelor fizice. Executarea se realizează în condiţiile prevăzute de dispoziţiile legale privind executarea silită a creanţelor fiscale.
Art. 28 – (1) Autoritatea de Supraveghere Financiarăare atribuţii exclusive de reglementare, supraveghere şi control în ceea ce priveste respectarea dispoziţiilor prezentei legi de către instituțiile financiare aflate sub supravegherea sa, potrivit legislației proprii, inclusiv de catre sucursalele instituțiilor financiare străine ce desfășoară activitate și au prezență fizică pe teritoriul României.
(2) Entităţile menţionate la alin. (1) transmit Autorităţii de Supraveghere Financiară, orice informaţii solicitate în scopul supravegherii și controlului respectării dispoziţiilor prezentei legi sau indeplinirii altor atribuții legale.
(3) Supravegherea şi controlul sunt realizate atât pe baza informaţiilor și raportărilor furnizate de entităţile menţionate la alin. (1), cât şi prin acțiuni de control efectuate la sediul şi la unităţile teritoriale ale acestora, prin personalul împuternicit în acest sens, ori de câte ori consideră necesar.
(4) Ori de cate ori consideră necesar, Autoritatea de Supraveghere Financiară poate solicita ca anumite verificări să fie efectuate de către auditorii entităților menţionate la alin. (1), concluziile verificărilor urmând a fi puse la dispoziția Autorităţii, în termenele stabilite de către aceasta. 
(5) Pentru aplicarea prezentei legi, Autoritatea de Supraveghere Financiară este singura autoritate în măsură a se pronunţa asupra oportunității, a evaluărilor şi analizelor calitative care stau la baza emiterii actelor sale.
(6) Autoritatea de Supraveghere Financiară poate să dispună entităților prevăzute la alin. (1) care încalcă dispoziţiile prezentei legi, ale reglementărilor ori ale altor acte emise în aplicarea prezentei legi, recomandari, măsuri de remediere și/sau de sancționare prin reglementările emise potrivit competenţelor statutare ale acesteia, în scopul reducerii riscurilor sau a înlăturării deficienţelor şi a cauzelor acestora.
(7) Recomandările sau măsurile de remediere se pot emite / dispune independent sau concomitent cu aplicarea unor sancțiuni.
(8) Deciziile de sancționare sau de dispunere de măsuri sunt adoptate de către Consiliul Autorităţii de Supraveghere Financiară, sub semnătura președintelui Autorităţii de Supraveghere Financiară.
Art. 29 – (1) În aplicarea Regulamentului (UE) 2015/847 al Parlamentului European şi al Consiliului din 20 mai 2015 privind informaţiile care însoţesc transferurile de fonduri şi de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1781/2006, publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, nr. L 141 din 5 iunie 2015, se desemnează în calitate de autorităţi responsabile cu supravegherea şi controlul respectării dispoziţiilor privind informaţiile care însoţesc transferurile de fonduri: 
a) Banca Naţională a României, pentru entităţile pe care aceasta le supraveghează potrivit art. 26;
b) Oficiul Naţional de Prevenire şi Combatere a Spălării Banilor, pentru furnizorii de servicii poştale care prestează servicii de plată potrivit cadrului legislativ naţional aplicabil. 
(2) Sunt exceptate de la aplicarea Regulamentului (UE) 2015/847 al Parlamentului European şi al Consiliului din 20 mai 2015 transferurile de fonduri prevăzute la art. 2 alin. (5) din Regulament, care îndeplinesc condiţiile cumulative enumerate de respectivele prevederi.
(3) Banca Națională a României exercită competențele de supraveghere și control prevăzute la alin.(1) lit.a) cu aplicarea, în mod corespunzător, a dispozițiilor art.27 alin. (3)-(19). 
Art. 30 - (1) Autorizarea sau înregistrarea entităţilor care desfăşoară activităţi de schimb valutar pe teritoriul României, altele decât cele ce fac obiectul supravegherii Băncii Naţionale a României conform prezentei legi, se realizează de către Ministerul Finanţelor Publice, prin Comisia de Autorizare a activităţii de schimb valutar, denumită în continuare Comisia.
(2) Dispoziţiile legale referitoare la procedura aprobării tacite nu se aplică în cadrul procedurii de autorizare şi/sau înregistrare a entităţilor prevăzute la alin.(1).
(3) Componenţa Comisiei prevăzute la alin. (1) se stabileşte prin ordin comun al ministrului Finanţelor Publice, al ministrului Afacerilor Interne şi al preşedintelui Oficiului, din structura acesteia făcând parte cel puţin câte un reprezentant al Ministerului Finanţelor Publice, al Ministerului Afacerilor Interne şi al Oficiului.
(4) Procedura de autorizare şi/sau de înregistrare se stabilește prin hotărâre a Guvernului, elaborată de Ministerul Finanţelor Publice împreună cu Ministerul Afacerilor Interne şi cu avizul Oficiului, în termen de 90 de zile de la intrarea în vigoare a prezentei legi.
(5) Conversia valutară efectuată de intermediarii de pe piaţa de capital în numele clienţilor proprii, ca serviciu conex asociat serviciilor principale de tranzacţionare, nu se încadrează în activitatea prevăzută alin. (1).
Art. 31 –(1) Este interzisă desfăşurarea activităţilor fără autorizare sau înregistrare de către următoarele entităţi: case de schimb valutar şi de încasare a cecurilor de călătorie, furnizorii de servicii definiţi conform art. 2 lit. l), precum şi furnizori de servicii de jocuri de noroc.
(2) Autorităţile competente prevăzute la art. 26 alin. (1) au obligaţia de a verifica dacă persoanele care deţin o funcţie de conducere în cadrul entităţilor menţionate la alin.(1) și persoanele care sunt beneficiarii reali ai acestor entităţi sunt persoane potrivite şi competente, care pot proteja entităţile respective împotriva utilizării lor abuzive în scopuri infracţionale.
(3) Autorităţile competente prevăzute la art.26 alin.(1)au obligaţia de a adopta măsurile necesare, în ceea ce priveşte entităţile raportoare prevăzute la art. 5 lit. e), f) şi h) pentru a împiedica persoanele condamnate definitiv pentru infracțiunea de spălarea banilor sau de finanțare a terorismuluisă deţină o funcţie de conducere în cadrul  acestor entităţi sau să fie beneficiarii reali ai acestora.
Art. 32 -  (1) În situaţiile prevăzute de standardele tehnice de reglementare emise de Autoritatea Bancară Europeană, emitenţii de monedă electronică şi prestatorii de servicii de plată autorizaţi în alte state membre care desfăşoară activitate pe teritoriul României în baza dreptului de stabilire sub altă formă decât prin intermediul unei sucursale, potrivit legislaţiei aplicabile, stabilesc un punct unic de contact pe teritoriul României.
(2) Punctul unic de contact este mandatat de entitatea obligată din alte state membre să asigure respectarea, de către toate persoanele din România care prestează servicii în numele acesteia, a cerinţelor în materie de combatere a spălării banilor şi a finanţării terorismului şi facilitează exercitarea de către Banca Naţională a României a funcţiei de supraveghere, inclusiv prin furnizarea, la cerere, de documente şi informaţii.
(3) În aplicarea alin. (2), punctul unic de contact îndeplineşte funcţiile prevăzute în standardele tehnice de reglementare elaborate de Autoritatea Bancară Europeană. 

CAPITOLUL VIII -  ANALIZA ȘI PRELUCRAREA INFORMAŢIILOR CU CARACTER FINANCIAR, SCHIMBUL DE INFORMAŢII ŞI INTERZICEREA DIVULGĂRII

Art. 33 - (1) Oficiul solicită entităţilor raportoare, autorităţilor sau instituţiilor publice sau private, datele şi informaţiile necesare îndeplinirii atribuţiilor stabilite de lege. Datele şi informaţiile solicitate sunt transmise Oficiului exclusiv în format electronic şi sunt prelucrate şi utilizate în cadrul Oficiului în regim de confidenţialitate, cu respectarea măsurilor de securitate ale prelucrărilor de date cu caracter personal.
(2) Persoanele prevăzute la alin. (1) sunt obligate să comunice direct Oficiului datele şi informaţiile solicitate, în formatul indicat de Oficiu, în termen de maxim 15 zile de la data primirii cererii, iar pentru cererile care prezintă un caracter de urgenţă, marcate în acest sens, în termenul indicat de Oficiu, chiar dacă acestea nu au transmis un raport de activitate suspectă în conformitate cu dispoziţiile art. 6 alin.(1).
(3) În cazul solicitărilor de informaţii efectuate de Oficiu sau de alte autorități și instituţii competente, prin care se verifică dacă entităţile raportoare au sau au avut în cursul unei perioade precedente de 5ani o relaţie de afaceri cu anumite persoane şi care este natura relaţiei respective, entităţile raportoare sunt obligate să instituie sisteme care să le permită să răspundă în mod complet şi rapid direct împuterniciţilor Oficiului sau ai altor autorităţi competente conform legii,prin canale sigure, care să garanteze confidenţialitatea deplină a cererilor de informaţii.
(4)Secretul profesional şibancar la care suntţinuteentităţileraportoare, inclusiv celeprevăzuteprinlegispeciale, nu suntopozabileOficiului.
(5) În scopul îndeplinirii obligațiilor legale ce revin Băncii Naţionale a României si Autoritatii de Supraveghere Financiara, Oficiul Naţional de Prevenire şi Combatere a Spălării Banilor furnizează, la cererea motivata a acestora, informaţii cu privire la persoane şi entităţi care au asociat risc de spălare a banilor şi finanţare a terorismului.

Art. 34 - (1)Oficiul analizeaza şi prelucreaza informaţiile, iar atunci când se constată existenţa unor indicii de spălare a banilor sau de finanţare a terorismului, informeaza de îndată Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie. 
(2) Oficiul informează de îndată Serviciul Român de Informaţii cu privire la operaţiunile suspecte de finanţare a terorismului.
(3) Oficiul informează cu privire la suspiciuni de săvârşire a altor infracţiuni decât cele de spălare a banilor sau de finanţare a terorismuluiorganele de urmărire penală şi, după caz, alteautorităţi competente.
(4) Oficiul poate transmite, din proprie inițiativă, informaţii autorităţilor competente sau instituţiilor publice cu privire la situaţii de neconformitate a entităţilor raportoare, precum şi la aspecte relevante în domeniul de activitate al acestora.
(5) Dacă Oficiul nu constată existenţa unor indicii de spălare a banilor, suspiciuni de finanţare a terorismului sau suspiciuni de săvârşire a altor infracţiuni decât cele de spălare a banilor sau de finanţare a terorismului, informaţiile sunt păstrate în evidenţă timp de 5 ani de la momentul înregistrării în Oficiu. Dacă informaţiile confidenţiale păstrate în evidenţă nu sunt valorificate şi completate timp de 5 ani, acestea se distrug şi se şterg de drept din bazele de date.
(6) Identitatea persoanei fizice care a informat persoana fizică desemnată în conformitate cu art. 23 alin. (1), precum şi a persoanei fizice care,în conformitate cu art. 23 alin. (1), a sesizat Oficiul, nu poate fi dezvăluită în cuprinsul informării.
(7) Organele de urmărire penală vor comunica, anual, Oficiului stadiul de rezolvare a informărilor transmise, precum şi cuantumul sumelor aflate în conturile persoanelor fizice sau juridice pentru care s-a dispus blocarea, ca urmare a suspendărilor efectuate ori a măsurilor asigurătorii dispuse. 
(8) Oficiul furnizează feed-back entităţilor raportoare, autorității vamale, precum şi autorităţilor cu atribuţii de control financiar, fiscal şi celor de supraveghere prudenţială, ori de câte ori este posibil, printr-o procedură considerată adecvată, referitor la eficacitatea şi acţiunile întreprinse de Oficiu ca urmare a rapoartelor primite de la entităţile raportoare.
(9) Documentele transmise de Oficiu nu pot fi folosite ca probe în cadrul unor proceduri judiciare, civile sau administrative, cu excepţia aplicării prevederilor art. 43.
Art. 35 - (1) La cererea autorităţilor competente la nivel naţional menţionate la art. 34 alin. (1) - (3), motivată de suspiciuni de spălarea banilor, infracţiuni generatoare de bunuri supuse spălării banilorsau de finanţarea terorismului, Oficiul va disemina informaţiile deţinute către acestea. 
(2) Decizia privind transmiterea informaţiilor prevăzute la alin. (1) aparţine Oficiului, iar în cazul netransmiterii, acesta motivează autorităţilor competente solicitante refuzul schimbului de informaţii. 
(3) Cererea de informaţii cuprinde, în mod obligatoriu, cel puţin următoarele elemente: faptele relevante, contextul, motivele cererii şi modul în care se vor utiliza informaţiile furnizate.
(4) Autorităţile competente au obligaţia de a comunica Oficiului modul în care au fost utilizate informaţiile transmise de acesta potrivit alin.(1).
(5) Oficiul poate refuza să facă schimb de informaţii prevăzute la alin. (1) în cazul în care există motive de fapt pentru a presupune că furnizarea unor astfel de informaţii ar avea un impact negativ asupra analizelor în curs de desfăşurare, sau, în circumstanţe excepţionale, în cazul în care divulgarea informaţiilor ar fi în mod clar disproporţionată faţă de interesele legitime ale unei persoane fizice sau juridice sau ar fi irelevantă în ceea ce priveşte scopurile pentru care a fost solicitată.
Art. 36 - (1) Oficiul poate face schimb de informaţii, din proprie iniţiativă sau la cerere, în baza reciprocităţii, prin canale protejate de comunicare, cu instituţii străine care au funcţii asemănătoare sau cu alte autorităţi competente din alte state membre sau state terţe, care au obligaţia păstrării secretului în condiţii similare, dacă asemenea comunicări sunt făcute în scopul prevenirii şi combaterii spălării banilor şi a finanţării terorismului, inclusiv în ceea ce priveşte recuperarea produselor acestor infracţiuni.
(2) Schimbul de informaţii prevăzut la alin. (1) se realizează în mod spontan sau la cerere, fără deosebire de tipul de infracţiuni generatoare de bunuri supuse spălarii banilor şi chiar dacă tipul acestora nu a fost identificat la momentul efectuării schimbului de informaţii. 
(3) Informaţiile deţinute de Oficiu de la o unitate de informaţii financiare menţionată la alin. (1) pot fi transmise doar autorităţilor prevăzute la art. 34 alin. (1) şi (3), numai cu autorizaţia prealabilă a unităţii de informaţii financiare care a furnizat informaţiile și pot fi utilizate numai in scopul pentru care au fost solicitate
 (4) Atunci când Oficiul primeşte un raport de activitate suspectă care se referă la un alt stat membru, acesta este redirecţionat cu promptitudine către unitatea de informaţii financiare din statul membru respectiv.
(5) Pentru a răspunde cererilor de informaţii în timp util, Oficiul exercită toate competenţele stabilite de lege referitoare la primirea şi analizarea informaţiilor. 
(6) Atunci când Oficiul primeşte o solicitare de la o unitate de informaţii financiare din alt stat membru, având ca obiect obţinerea de informaţii suplimentare de la o entitate obligată stabilită pe teritoriul României şi care desfăşoară activitate pe teritoriul statului solicitant, aprobarea prealabilă se transferă cu promptitudine.
(7) În cazul în care Oficiul doreşte să obţină informaţii suplimentare de la o entitate care îşi desfăşoară activitatea pe teritoriul României şi este stabilită într-un alt stat membru, formulează o cerere în acest sens către unitatea de informaţii financiare a statului membru în cauză.
(8) Oficiul poate refuza furnizarea acordului de diseminare a informaţiilor transmise în baza alin. (1) dacă acesta va fi în afara scopului prevederilor prezentei legi sau ar putea impieta o investigaţie penală, ar putea prejudicia interesele legitime ale unei persoane fizice sau juridice sau contravine sistemului juridic naţional sau suveranităţii, securităţii, intereselor naţionale sau acordurilor internaţionale.
(9)Cererea de informaţii cuprinde, în mod obligatoriu, cel puţin următoarele elemente: faptele relevante, contextul, motivele cererii şi modul în care se vor utiliza informaţiile furnizate. 
Art. 37 - (1) Aplicarea prevederilor art. 6, art. 7 şi art. 9 alin. (1) de către entităţile raportoare, directori sau angajaţi ai acestora nu constituie încălcare a unei restricţii de divulgare impuse prin contract sau printr-un act cu putere de lege ori act administrativ şi nu atrage niciun fel de răspundere pentru entitatea obligată sau angajaţii acesteia, chiar şi în împrejurarea în care aceştia nu au cunoscut cu precizie tipul de activitate infracţională şi indiferent dacă respectiva activitate a avut loc sau nu.  
(2) Entităţile raportoare sunt obligate să asigure protecţia angajaţilor şi reprezentanţilorlor care raportează, fie la nivel intern, fie către Oficiu, suspiciuni de spălare a banilor sau de finanţare a terorismului, faţă de expunerea la ameninţări, acţiuni ostile ori discriminatorii la locul de muncă, inclusiv să asigure confidenţialitatea cu privire la identitatea acestora.
(3)Entităţile raportoare sunt obligate să instituie proceduri corespunzătoare pentru angajați sau persoanele aflate într-o poziție similară privind raportarea încălcărilor, la nivel intern, prin intermediul unui canal specific, independent și anonim, proporțional cu natura și dimensiunea entității obligate în cauză.
Art. 38 - (1) Este interzisă folosirea în scop personal de către salariaţii entităţilor raportoare a informaţiilor confidenţiale primite în temeiul prezentei legi, atât în timpul activităţii, cât şi după încetarea acesteia;
(2) Entităţile raportoare, organele de conducere, de administrare și de control ale societății,  directorii şi angajaţii entităților acestora au obligaţia de a nu transmite, în afara condiţiilor prevăzute de lege, informaţiile deţinute în legătură cu spălarea banilor şi finanţarea terorismului şi de a nu divulga clienţilor vizaţi şi nici altor terţi faptul că informaţiile sunt în curs de transmitere, au fost sau vor fi transmise în conformitate cu art. 6 și art.9 alin. (1), sau că este în curs sau ar putea fi efectuată o analiză privind spălarea banilor sau finanţarea terorismului.
(3)  Săvârşirea următoarelor fapte în exercitarea atribuţiilor de serviciu nu constituie o încălcare a interdicţiei prevăzute la alin. (2):
a) transmiterea de informaţii între instituţiile de credit şi instituţiile financiare din state membre cu condiţia ca acestea să aparţină aceluiaşi grup sau între respectivele instituţii şi sucursalele şi filialele deţinute în proporţie majoritară  stabilite în state terţe cu condiţia ca respectivele sucursale şi filiale să respecte pe deplin politicile şi procedurile la nivel de grup, inclusiv procedurile privind schimbul de informaţii în cadrul grupului, iar aceste politici şi proceduri la nivel de grup să fie conforme cu cerinţele stabilite de prezenta lege;
b) transmiterea de informaţii între persoanele prevăzute la art. 5 lit. e) şi f) din state membre ori între acestea şi entităţile similare din state terţe care impun condiţii echivalente cu cele prevăzute în prezenta lege, care îşi desfăşoară activitatea profesională în cadrul aceleiaşi persoane juridice ori al aceleiaşi structuri în care acţionariatul, administrarea sau controlul de conformitate este comun;
c) transmiterea de informaţii între persoanele prevăzute la art. 5 lit. a), b), e) şi f), situate în state membre ori state terţe care impun cerinţe echivalente cu cele din prezenta lege, în cazurile legate de acelaşi client saude aceeaşi tranzacţie derulată prin două sau mai multe dintre persoanele anterior menţionate, cu condiţia ca acestea să provină din aceeaşi categorie profesională şi să li se aplice cerinţe echivalente în privinţa secretului profesional şi al protecţiei datelor cu caracter personal;
d) transmiterea, în cadrul unui grup, a informaţiilor raportate către Oficiu referitoare la suspiciunea că bunurile/fondurile provin din activităţi infracţionale sau au legătură cu finanţarea terorsimului, cu excepţia cazului în care Oficiul interzice acest lucru.
(4) Nu se consideră o încălcare a obligaţiilor prevăzute la alin. (2) fapta persoanelor prevăzute la art. 5 lit. e) şi f) care, în conformitate cu prevederile statutare, încearcă să descurajeze un client să desfăşoare activităţi ilicite.

CAPITOLUL IX  -   Oficiul Naţional de Prevenire şi Combatere a Spălării Banilor

Art. 39 - (1) Oficiul Naţional de Prevenire şi Combatere a Spălării Banilor este unitatea de informaţii financiare a României, de tip administrativ, cu sediul în municipiul Bucureşti, organ de specialitate cu personalitate juridică, independent şi autonom din punct de vedere operational și functional, în subordinea Guvernului şi în coordonarea Prim-ministrului
(2)Obiectul de activitate al Oficiului îl constituie primirea, analiza, prelucrarea şi diseminarea informaţiilor cu caracter financiar, supravegherea şi controlul, conform legii, a entităţilor raportoare în scopul prevenirii şi combaterii spălării banilor şi al finanţării terorismului.
	(3) În îndeplinirea obiectului său de activitate, Oficiul:
a)	primește rapoartele prevăzute în prezenta lege, precum și alte informații de la entităţi raportoare, autorităţi și instituţii publice în legătură cu spălarea banilor, infracţiuni generatoare de bunuri supuse spălarii banilor şi finanţarea terorismului;
b)	colectează informațiile primite prin crearea de baze de date proprii;
c)	solicită entităţilor raportoare, autorităţilor sau instituţiilor publice sau private, datele şi informaţiile necesare îndeplinirii atribuţiilor stabilite de lege, inclusiv informaţii clasificate;
d)	evaluează, proceseazăși analizează informațiile primite;
e)	dispune, în condiţiile legii, suspendarea tranzacțiilor aflate în legătură cu o activitate suspectă de spălare a banilor sau de finanțare a terorismului și poate dispune  revocarea măsurii suspendării, în temeiul prevederilor prezentei legi;
f) diseminează rezultatele analizelor efectuate către autoritățile abilitate în condițiile prezentei legi;
g) păstreazăîn evidenţă informaţiile dacă nu se constată existenţa unor indicii de spălare a banilor, suspiciuni de finanţare a terorismului sau suspiciuni de săvârşire a altor infracţiuni decât cele de spălare a banilor sau de finanţare a terorismului;
h) informează alte autorităţi publice în legatură cu evoluţii, ameninţări, vulnerabilităţi, riscuri de spălare a banilor şi/sau de finanţarea terorismului;
i)cooperează cu organismele de autoreglementare cu privire la modul de implementare a obligațiilor ce le revin în baza prezentei legi și a legislației secundare în domeniu;
j) emite instrucţiuni, recomandări și puncte de vedere pentru entităţile raportoare în vederea asigurării unei implementări eficiente a obligaţiilor ce le revin în baza prezentei legi, inclusiv în sensul indicării ca suspectă a unei activităţi şi/sau a suspendării efectuării unei tranzacţii, pe baza transmiterii datelor de identificare ale unei persoane sau a unor indicatori sau tipologii specifice;
k) adoptă, prin ordin al preşedintelui, cel puţin următoarele regulamente/ghiduri în domeniul prevenirii şi combaterii spălării banilor şi a finanţării terorismului: regulamentul privind transmiterea informaţiilor către Oficiu, regulamentul privind furnizarea de feedback entităţilor raportoare în legătură cu informaţiile transmise Oficiului, ghidul privind indicatorii de suspiciune şi tipologii, regulamentul privind înregistrarea entităţii raportoare în evidenţele Oficiului, ghidul privind criteriile şi regulile de recunoaştere a situaţiilor de risc ridicat sau scăzut de spălare de bani şi/sau de finanţare a terorismului;
l) primește notificările, primește şi soluţionează cererile de autorizare a efectuării unor tranzacţii financiare, în cazul restricţiilor privind anumite transferuri de fonduri şi servicii financiare având drept scop prevenirea proliferării nucleare;
m) supraveghează şi controlează, entităţile raportoare cu privire la punerea în aplicare a sancţiunilor internaţionale, în baza legislaţiei în domeniu;
n) supraveghează şi controlează entităţile raportoare din domeniul propriu de competenta,cu privire la modul de implementare a obligaţiilor ce le revin în baza prezentei legi şi a legislaţiei secundare în domeniu;
o)constată contravenţiile şi aplică sancţiunile entităților raportoare din domeniul propriu de competenta prevăzute de prezenta lege, prin agenţii constatatori proprii, prin proces-verbal de constatare şi sancţionare a contravenţiilor;
p) organizează instruiri în domeniul prevenirii utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor şi finanţării terorismului;
q) face schimb de informații, din proprie inițiativă sau la cerere, în baza reciprocității, cu instituții care au funcții asemănătoare sau cu alte autorități competente din alte state membre sau state terţeși care au obligația păstrarii secretului în condiții similare, conform prevederilor legii;
r) face schimb de informații la nivel național cu autoritățile competente conform prevederilor prezentei legi;
s) publică raportul de activitate anual.
(4)Funcţia de analiză vizează cel puţin analiza operaţională, care se axează pe cazurile individuale și obiectivele specifice sau pe informațiile adecvateîn funcție de tipul și volumul informațiilor primite și de utilizarea preconizată a informațiilor după comunicarea acestora şi analiza strategică pentru abordarea tendințelor și a practicilor recurente de spălare a banilor și de finanțare a terorismului.
(5) În vederea îndeplinirii obiectului său de activitate, Oficiul are acces, în mod direct, în timp util, la informaţiile financiare, fiscale, administrative, precum şi orice alte informaţii de la autorităţi de aplicare a legii şi organe de urmărire penală, pentru îndeplinirea sarcinilor în mod corespunzător.
(6) Oficiul reprezintă România în domeniul propriu de competentă și promovează schimbul de experiență în relațiile cu organizațiile și instituțiile internaționale de profil, cooperează cu unitățile de informații financiare străine , poate participa la activităţile organismelor internaţionale de profil şi poate fi membru al acestora.
(7) Oficiul poate încheia protocoale și/sau acorduri de cooperare cu autorităţile abilitate naţionale, precum şi cu instituţii naționale din alte state sau internaționale care au atribuţii asemănătoare şi care au obligaţia păstrării secretului în condiţii similare.
(8) Oficiul va comunica in scris Comisiei informatiileprevazute la alin (1).
Art. 40 -  (1) În vederea exercitării atribuţiilor sale, Oficiul are constituit un aparat propriu format din personal contractual, la nivel central, a cărui organigramă este stabilită prin Regulamentul de organizare şi funcţionare a Oficiului, aprobat prin hotărâre a Guvernului şi beneficiază de resurse financiare, umane şi tehnice adecvate.
(2) Oficiul este condus de un preşedinte, numit prin hotărâre a Guvernului, care are calitatea de ordonator principal de credite,ajutat de trei consilieri. Preşedintele Oficiului este demnitar cu rang de secretar de stat.
(3) Președintele Oficiului este numit pentru un mandat de 5 ani, acesta putând fi reînvestit o singură dată, pentru încă 5 ani.
(4) Președintele trebuie să îndeplinească cumulativ, la data numirii, următoarele condiții:
a) să fie licenţiat şi să aibă cel puţin 10 ani vechime într-o funcţie economică sau juridică;
b) să fi îndeplinit efectiv în ultimii 5 ani, până la data numirii, o funcţie cu atribuţii în domeniul prevenirii şi combaterii spălării banilor sau finanţării terorismului, în cadrul instituţiilor sau autorităţilor menţionate la art. 1 alin. (1) lit. a) sau b);
c) să aibă cetăţenia română și domiciliul în România;
d) să aibă capacitate deplină de exercițiu;
e) să se bucure de o înaltă reputație profesională;
f) să aibă experiență managerială de minumum 3 ani în funcții de conducereîn cadrul instituţiilor sau autorităţilor menţionate la art. 1 alin. (1) lit. a) sau b);
g) să nu fi fost sancționat disciplinar în ultimii 5 ani.
(5) În caz de absență ori de indisponibilitate a președintelui, atribuţiile acestuia sunt preluate de către directorulgeneral pentru durata absenței sau a indisponibilității.
Art. 41 - (1) Angajarea personalului Oficiului se face pe bază de concurs sau examen, organizat potrivit reglementărilor legale în vigoare. Condiţiile specifice necesare pentru ocuparea funcţiilor în cadrul Oficiului sunt stabilite prin Regulamentul de organizare şi funcţionare.
(2) Personalul Oficiului, are obligaţia de a nu transmite informaţiile confidenţiale primite în timpul activităţii decât în condiţiile legii. Obligaţia se menţine pe termen nelimitat. 
(3) Este interzisă folosirea în scop personal de către salariaţii Oficiului, a informaţiilor confidenţiale primite şi prelucrate în cadrul Oficiului, atât în timpul activităţii, cât şi după încetarea acesteia.
(4) Pentru verificarea îndeplinirii criteriilor de competenţă profesională şi de performanţă personalul Oficiului, este supus în fiecare an unei evaluări conform legii.
(5) Personalul Oficiului, răspunde disciplinar pentru abaterile de la îndatoririle de serviciu.
(6) Personalul Oficiului trebuie să fie absolvenţi ai unei instituţii de învăţământ superior cu specializare economică sau juridică ori absolvenţi cu studii medii, după caz, cu vechimea prevăzută de lege. Pentru activitatea informatică se pot angaja în funcţia de analist financiar absolvenţi ai unei instituţii de învăţământ superior de profil informatic, iar pentru activitatea de relaţii internaţionale se pot angaja în funcţia de analist financiar absolvenţi ai unei instituţii de învăţământ superior cu specializare în limbi străine, comunicare şi relaţii publice sau administraţie publică. 
(7) Vechimea în Oficiu este considerată vechime în specialitate.
(8) Forma şi conţinutul procesului-verbal de constatare şi sancţionare a contravenţiilor şi ale legitimaţiilor de control vor fi stabilite prin ordin al preşedintelui Oficiului, care se publică în Monitorul Oficial al României.
(9) Agenţii constatatori ai Oficiului beneficiază de protecţia legii în exercitarea atribuţiilor de serviciu. La cererea motivată a agenţilor constatatori, Oficiul poate solicita organelor abilitate asigurarea protecţiei împotriva ameninţărilor, violenţelor şi faptelor de ultraj.
(10)Pentru funcţionarea Oficiului, Guvernul aprobă prin hotărâre, în condiţiile legii, transmiterea în folosinţă a unor imobile din domeniul public al statului, în termen de 60 de zile de la data înregistrării cererii. De asemenea, Oficiul poate închiria, în condiţiile legii, imobilele necesare funcţionării în condiţii optime.
(11) Pentru îndeplinirea obiectului de activitate, se alocă resurse corespunzătoare, inclusiv pentru cooperarea cu alte unitati de informatii financiare, în vedereaaplicarii tehnologiilor de ultimă generație,conform legislației naționale în vigoare, care să permită Oficiului confruntarea datelor cu datele altor instituții similare într-un mod anonim, prin asigurarea protecției complete a datelor cu caracter personal, cu scopul de a detecta în alte state membre persoane care fac obiectul unor analize și de a identifica veniturile și fondurile acestora.  

CAPITOLUL X  -  RĂSPUNDERI ŞI SANCŢIUNI

Art. 42 – (1) Încălcarea prevederilor prezentei legi atrage, după caz, răspunderea civilă, disciplinară, contravenţională, administrativă  sau penală. 
(2) Prin derogare de la prevederile art. 13 din Ordonanţa Guvernului nr. 2/2001, aplicarea sancţiunii amenzii contravenţionale se prescrie în termen de 5 ani de la data săvârşirii faptei.   
(3) Funcţia de verificare şi control exercitată de reprezentanţii împuterniciţi ai autorităţilor competente implică exerciţiul autorităţii de stat.
Art. 43 - (1)Constituie contravenţie următoarele fapte, dacă nu au fost săvârşite în astfel de condiţii încât să constituie infracţiuni:
a)	nerespectarea obligaţiilor prevăzute la art. 6 alin.(1) – (4), art. 8 alin. (1), alin. (3), alin.(4),  şi alin. (14), art.9 alin. (1), art. 10 alin.(1) – (8), art.11 alin. (1), (3) – (9), art.13 alin. (1) –(6), art.14, art.15 alin. (1) și (2), art.16 alin.(1) – (4), art.17 alin.(1) – (3) și alin.(6) – (14), art. 18 alin. (2) – (3), alin. (6) si alin. (8),art. 19 alin. (1) – (3) şi alin. (9) – (10), art.21alin. (1) –(3), art. 23alin. (1)- (3), alin.(5) și alin.(6), art. 24 alin.(1) – (7) si alin. (9), art. 26 alin. (5);
b)	nerespectarea obligaţiilor prevăzute la art. 25 alin.(1) – (4);
c)	nerespectarea obligaţiilor prevăzute la art. 7 alin.(1), (2), (3), (4), (5) și (7), art. 8 alin. (12), art.26 alin. (4), art.32 alin.(2) şi art. 33 alin. (2), (3) și (4);
d)	Neîndeplinirea obligației de raportare prevăzută la art. 6, atunci când organul de conducere, de administrare și de control ale societății, director sau un angajat al entității raportoare a dezvăluit la nivel intern existența unor indicii sau certitudini despre faptul că o faptă sau o tranzacție a fost legată de spălare a banilor sau de finanțare a terorismului;
e)	Obstrucționarea activității de control și supraveghere, inclusiv nefurnizarea, furnizarea cu întârziere sau furnizarea de date şi informaţii eronate în aplicarea dispoziţiilor prezentei legi;
f)	Neîndeplinirea obligaţiei prevăzute la art. 37 alin.(2) și alin.(3);
g)	Iniţierea sau continuarea relaţiei de afaceri sau executarea unor tranzacţii cu încălcarea prevederilor prezentei legi.
(2) Pentru persoanele fizice, contravenţiile prevăzute la alin.(1) lit. a),d) si g) se sancţionează cu avertisment sau amendă de la 25.000 lei la 150.000 lei, contravenţiile prevăzute la alin. (1) lit. b) se sancţionează cu avertisment sau amendă de la 20.000 lei la 120.000 lei, iar contravenţiile prevăzute la alin. (1) lit. c), e) şi f) se sancţionează cu avertisment sau amendă de la 10.000 lei la 90.000 lei.
(3)Pentru persoanele juridice contravenţiile prevăzute la alin. (1) se sancţionează cu avertisment sau cu amendă prevăzută la alin.(2) ale cărei limite superioare se majorează cu 10% din veniturile totale raportate la perioada fiscală încheiată, anterioară datei întocmirii procesului-verbal de constatare şi sancţionare a contravenţiei. Sancţiunile şi măsurile pot fi aplicate membrilor organului de conducere şi altor persoane fizice care sunt responsabile de încălcarea legii.
(4)Prevederile art.8 alin.(2) lit.a) din Ordonanţa Guvernului nr.2/2001 privind regimul juridic al contravenţiilor, cu modificările şi completările ulterioare, nu se aplică sancţiunilor prevăzute la alin.(2), alin. (3) şi alin. (5).
(5) În situaţia în care oricare dintre faptele prevăzute la alin. (1) este săvârşită de o instituţie financiară, alta decât cea supravegheată de Banca Nationala a Romaniei, aceasta constituie contravenţie dacă este gravă, repetată, sistematică, sau o combinaţie a acestora şi nu a fost săvârşită în astfel de condiţii încât să constituie infracţiune. Limitele superioare ale amenzilor prevăzute la alin. (2) şi (3) care se aplică instituţiilor de credit sau financiare se majorează astfel: 
a) pentru persoanele juridice cu 4.000.000 lei,
b) pentru persoanele fizice cu 500.000 lei.
Art. 44 - (1) Pentru încălcări ale prevederilor prezentei legi pe lângă sancţiunea amenzii contravenţionale, pot fi aplicate contravenientului una sau mai multe dintre următoarele sancţiuni contravenţionale complementare: 
a) confiscarea bunurilor destinate, folosite sau rezultate din contravenţie;
b) suspendarea avizului, acordului sau a autorizaţiei de exercitare a unei activităţi ori, după caz, suspendarea activităţii operatorului economic, pe o durată de la o lună la 6 luni;
c) retragerea licenţei sau a avizului pentru anumite operaţiuni ori pentru activităţi de comerţ exterior, pe o durată de la o lună la 6 luni sau definitiv;
d) blocarea contului bancar pe o durată de la 10 zile la o lună;
e) anularea avizului, acordului sau a autorizaţiei de exercitare a unei activităţi;
f) închiderea sucursalei sau a altui sediu secundar ;
g) o declaraţie publică în care se identifică persoana fizică sau juridică şi natura încălcării;
h) un ordin prin care se impune persoanei fizice sau juridice să pună capăt comportamentului respectiv şi să se abţină de la repetarea acestuia;
i) o interdicţie temporară de a exercita funcţii de conducere în entităţile raportoare împotriva oricărei persoane cu responsabilităţi de conducere într-o entitate obligată sau a oricărei alte persoane fizice declarate responsabilă de încălcare;
(2) Oficiul poate solicita motivat, autorităților și organismelor de autoreglementare prevăzute la art. 26 alin.(1) lit. b) c) și e), precum și instituțiilor cu atribuții de autorizare a entităților raportoare pe care le supraveghează și controlează Oficiul,  aplicarea sancţiunilor complementare.
(3) Pentru faptele prevăzute la alin. (1) - (4), autorităţile de supraveghere pot aplica suplimentar şi măsuri sancţionatorii specifice, potrivit competenţei acestora. 
(4) Dispoziţiile prezentei legi referitoare la contravenţii se completează în mod corespunzător cu prevederile Ordonanţei Guvernului nr. 2/2001 privind regimul juridic al contravenţiilor, aprobată cu modificări şi completări prin Legea nr. 180/2002, cu modificările şi completările ulterioare, cu excepţia art. 8, 13 şi 28 şi 29. 
(5) Prin derogare de la prevederile art. 15 – 42 din Ordonanţa nr.2/2001 privind regimul juridic al contravenţiilor, cu modificările şi completările ulterioare, în situaţia entităţilor supravegheate de Autoritatea de Supraveghere Financiară, constatarea contravenţiilor, aplicarea sancţiunilor contravenţionale și complementare, precum si contestarea acestora se efectueaza in conformitate cu reglementarileproprii.
(6) Amenzile încasate se fac venituri, după caz, la bugetul de stat sau la bugetul local, potrivit legii. Executarea se realizează în condiţiileprevăzute de dispoziţiile legale privind executarea silită a creanţelor fiscale.
(7)Contravenţiile se constată şi se sancţionează de reprezentanţii împuterniciţi ai autorităţilor prevăzute la art. 26 alin. (1) lit.b)-d)sau de Autoritatea de Supraveghere Financiara, potrivit reglementărilor proprii.
 Art. 45 - Autorităţile competente conform art. 26 alin.(1) iau în considerare, atunci când stabilesc tipul şi nivelul măsurilor sau sancţiunilor contravenţionale/ administrative aplicate, circumstanţe relevante, precum: 
a) frecvenţa,gravitatea şi durata încălcării;
b) gradul de responsabilitate a persoanei fizice sau juridice declarate responsabile;
c) capacitatea financiară a persoanei fizice sau juridice declarate responsabilă, indicată de exemplu de venitul anual al persoanei fizice sau juridice declarate responsabilă;
d) măsura în care persoana fizică sau juridică declarată responsabilă cooperează cu autoritatea competentă;
e) încălcările anterioare comise de persoana fizică sau juridică declarată responsabilă;
f) gradul de conformare la recomandările și planurile de măsuri formulate de către autoritatile abilitate prevăzute la art.26 alin.(1) sau de reprezentanţii împuterniciţi anume de acestea.
(g)	beneficiul obținut în urma încălcării de persoana fizică sau juridică declarată responsabilă, în măsura în care acesta poate fi determinat;	
(h)	pierderile produse terților prin încălcare, în măsura în care acestea pot fi determinate.	
Art. 46 – (1) Autorităţile competente prevăzute la art. 26alin.(1) au obligaţia de a publica pe site-ul lor oficial informaţii referitoare la numărul şi tipul măsurilor sau sancţiunilor contraventionale/administrative aplicate pentru încălcarea dispoziţiilor prezentei legi, devenite definitive, imediat după ce persoana sancționată este informată cu privire la decizia respectivă.
(2) Informaţiile prevăzute la alin. (1) includ tipul şi natura încălcării, precum şi identitatea persoanelor responsabile şi sunt menţinute pe site pentru o perioadă de 5 ani. Datele cu caracter personal incluse în informațiile publicate se păstrează pe site-ul oficial numai pentru o perioadă necesară în conformitate cu normele legale în vigoare aplicabile privind protecția datelor cu caracter personal.
(3) Autoritatea competentă poate considera publicarea datelor de identitate ale persoanelor responsabile ca fiind disproporţionată, în urma unei evaluări de la caz la caz efectuate cu privire la proporţionalitatea publicării acestor date sau în cazul în care publicarea pune în pericol stabilitatea pieţelor financiare sau o investigaţie aflată în desfăşurare, situaţie în care autoritatea competentă:
a) amână publicarea deciziei de impunere a măsurii sau a sancţiunii contraventionale/ administrative până în momentul în care motivele nepublicării încetează;
b) publică decizia de impunere a măsurii sau a sancţiunii contraventionale/ administrative cu titlu anonim, dacă publicarea cu titlu anonim asigură o protecţie eficace a datelor cu caracter personal respective; în cazul unei decizii de publicare a măsurii sau a sancţiunii contraventionale/ administrative cu titlu anonim, publicarea datelor relevante poate fi amânată o perioadă rezonabilă dacă se preconizează că, în cursul perioadei respective, motivele care au stat la baza publicării cu titlu anonim încetează;
c) nu publică decizia de impunere a măsurii sau a sancţiunii contraventionale/ administrative, în cazul în care opţiunile prevăzute la literele (a) şi (b) sunt considerate insuficiente pentru a se asigura:
1. că nu va fi pusă în pericol stabilitatea pieţelor financiare; sau
2. proporţionalitatea publicării deciziei în cazurile în care măsurile respective sunt considerate a fi de natură minoră.
Art. 47 –  (1) Nerespectarea obligaţiilor prevăzute la art. 38 alin. (1) şi (2) şi art. 41 alin. (2) şi (3) constituie infractiune şi se pedepseşte cu închisoare de la 6 luni la 3 ani sau cu amendă, dacă fapta nu constituie o infracţiune mai gravă.
(2) Nerespectarea obligatiilorprevazute la art.31 alin.(1) constituie infractiune si se pedepseste conform Codului penal.
Art. 48 -(1) Autoritățile prevăzute la art. 26 alin. (1) lit. a) informează, după caz, Autorităţileeuropeanede supraveghere, respectiv Autoritatea bancară europeană, Autoritateaeuropeana pentru asigurări și pensii ocupaționale și Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe, în conformitate cu prevederile Regulamentului (UE) nr. 1.093/2010, Regulamentului (UE) nr. 1.094/2010 și, respectiv, Regulamentului (UE) nr. 1.095/2010, asupra următoarelor cazuri: 
	a) când apreciază că un terț îndeplinește cerințele prevăzute la art. 25 alin. (4) lit. b) și d) pentru persoanele supuse supravegherii acestora;
	b) când apreciază că legislația unui stat terț nu permite aplicarea măsurilor obligatorii de cunoaștere a clientelei;
	 c) când apreciază că un stat terț impune aplicarea de proceduri de cunoaștere a clientelei și de păstrare a evidențelor referitoare la aceasta, echivalente cu cele prevăzute în prezenta lege, iar aplicarea acestora este supravegheată de o manieră echivalentă celei reglementate prin prezenta lege;
	d) în acele situații vizând statele terțe, ce fac obiectul informării Comisiei de către Oficiu, conform reglementărilor emise pe baza prezentei legi. 
	(2)   Autoritățile prevăzute la art. 26 alin. (1) lit. a) transmit, după caz, Autorității  europene de supraveghere, Autorității bancare europene, Autorității europene pentru asigurări și pensii ocupaționale, Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe, toate informațiile necesare ca acestea sa-si indeplineasca sarcinile din domeniul prevenirii și combaterii spălării banilor și finanțării terorismului, în conformitate cu prevederile Regulamentului (UE) nr. 1.093/2010, Regulamentului (UE) nr. 1.094/2010 și, respectiv, Regulamentului (UE) nr. 1.095/2010, precum şi evaluări de risc.
	(3)    Autoritățile prevăzute la art. 26 alin. (1) lit. a) cooperează, după caz, cu autoritățile europene de supraveghere, respectiv Autoritatea bancară europeană, Autoritatea europeană pentru asigurări și pensii ocupaționale și Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe, în conformitate cu prevederile Regulamentului (UE) nr. 1.093/2010, Regulamentului (UE) nr. 1.094/2010 și, respectiv, Regulamentului (UE) nr. 1.095/2010 și transmit acestora informațiile necesare potrivit Directivei/(UE) 2015/849a Parlamentului European și a Consiliului privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivei 2006/70/CE a Comisiei, și potrivit Regulamentului (UE) 2015/847 al Parlamentului European şi al Consiliului din 20 mai 2015 privind informaţiile care însoţesc transferurile de fonduri şi de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1781/2006, publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, nr. L 141 din 5 iunie 2015.
		(4)    În scopul realizării informărilor prevăzute la alin. (1), Oficiul furnizează autorităților prevăzute la art. 26 alin. (1) lit. a) informațiile ce fac obiectul transmiterii către Autoritatea europeană de supraveghere, respectiv Autoritatea bancară europeană, Autoritatea europeană pentru asigurări și pensii ocupaționale și Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe, conform legii. 
Art. 49 –(1) Constituie infracţiunea de spălare a banilor şi se pedepseşte cu închisoare de la 3 la 10 ani:  
   a) schimbarea sau transferul de bunuri, cunoscând că provin din săvârşirea de infracţiuni, în scopul ascunderii sau al disimulării originii ilicite a acestor bunuri ori în scopul de a ajuta persoana care a săvârşit infracţiunea din care provin bunurile să se sustragă de la urmărire, judecată sau executarea pedepsei;  
   b) ascunderea ori disimularea adevăratei naturi a provenienţei, a situării, a dispoziţiei, a circulaţiei sau a proprietăţii bunurilor ori a drepturilor asupra acestora, cunoscând că bunurile provin din săvârşirea de infracţiuni;  
   c) dobândirea, deţinerea sau folosirea de bunuri, cunoscând că acestea provin din săvârşirea de infracţiuni.  
   (2) Tentativa se pedepseşte.  
(3) Dacă fapta a fost săvârşită de o persoană juridică, pe lângă pedeapsa amenzii, instanţa aplică, după caz, una sau mai multe dintre pedepsele complementare prevăzute la art. 136 alin. (3) lit. a) -c) din Codul penal.  
   (4) Cunoaşterea provenienţei bunurilor sau scopul urmărit trebuiestabilită/stabilit din circumstanţele faptice obiective.  
(5) Dispoziţiile alin. (1)-(4) se aplică indiferent dacă infracţiunea din care provine bunul a fost comisă pe teritoriul României sau în alte state membre sau state terţe.  
Art. 50 În cazul în care s-a săvârşit o înfracţiune de spălare a banilor sau de finanţare a terorismului, luarea măsurilor asigurătorii este obligatorie.
Art. 51 - (1) În cazul infracţiunilor de spălare a banilor şi de finanţare a terorismului se aplică dispoziţiile privind confiscarea bunurilor din Codul penal.
(2) Dacă bunurile supuse confiscării nu se găsesc, se confiscă echivalentul lor în bani sau bunurile dobândite în locul acestora.
(3) Veniturile sau alte beneficii materiale obţinute din bunurile prevăzute la alin. (2) se confiscă.
(4) Dacă bunurile supuse confiscării nu pot fi individualizate faţă de bunurile dobândite în mod legal, se confiscă bunuri până la concurenţa valorii bunurilor supuse confiscării.
(5) Dispoziţiile alin. (4) se aplică în mod corespunzător şi veniturilor sau altor beneficii materiale obţinute din bunurile supuse confiscării, ce nu pot fi îndividualizate faţă de bunurile dobândite în mod legal.
Art. 52 Hotărârea judecătorească definitivă privind infracţiunea de spălare a banilor sau de finanţare a terorismului se comunică Oficiului.

CAPITOLUL XI - DISPOZIȚII PRIVIND MODIFICAREA ȘI COMPLETAREA UNOR ACTE NORMATIVE

Art.   53 - Ordonanța Guvernului nr. 26/2000 cu privire la asociații și fundații, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 39 din 31 ianuarie 2000, aprobată cu modificări și completări prin Legea nr.246/2005, cu modificările și completările ulterioare, se modifică și se completează după cum urmează:
1.	La articolul 6, alineatul (2) litera a) se modifică și va avea următorul cuprins:
„ a) datele de identificare a membrilor asociați: numele, prenumele, codul numeric personal, seria și numărul actului de identitate pentru persoanele fizice, denumirea și codul fiscal al persoanei juridice asociate și, după caz, domiciliul sau reședința ori adresa sediului social;”.

2.	La articolul 6, alineatul  (2), litera c) se completează și va avea următorul cuprins:
„c) denumirea asociației; denumirea va conține în mod obligatoriu cuvântul „asociație”. Denumirea  exprimată într-o limbă străină va cuprinde și traducerea în limba română.”.

3.	La articolul 6, după alineatul (3) se introduce un alineat nou, alin. (4), cu următorul cuprins:
„(4) În cazul în care din asociație fac parte persoane ale căror nume sau ale căror denumiri sunt redactate într-o altă grafie decât cea latină, numele sau denumirile sunt transliterate în grafia latină, conform actelor de identitate respectiv actelor de înființare emise de autoritățile statului de apartenență ori statului român și sunt folosite în forma astfel transliterată ori de câte ori aceste persoane sunt menționate în documentele oficiale ale asociației.”.

4.	La articolul 7 alineatul (2), după litera c) se introduc două litere noi,  lit.c1) și c2, cu următorul cuprins:
„c1) copii certificate pentru conformitate cu originalul ale actelor doveditoare ale identității membrilor asociați;
„c2) declarație pe propria răspundere, încheiată în formă autentică, a persoanei care, în temeiul alin. (1), formulează cererea de înscriere, care cuprinde datele de identificare a beneficiarilor reali ai asociației, în sensul Legii pentru prevenirea și combaterea spălării banilor și finanțării terorismului. Datele de identificare ale beneficiarului real sunt: numele, prenumele, data nașterii, codul numeric personal, seria și numãrul actului de identitate, cetățenia, domiciliul sau reședința.”.

5.	La articolul 7, după alineatul (2) se introduce un alineat nou, alin.(21), cu următorul cuprins:
„(21) În cazul în care înscrisurile prevăzute la lit. c) și c1) sunt redactate într-o limbă străină, ele se depun în copie certificată, însoțite de traducerea legalizată efectuată de un traducător autorizat.”.

6.	Alineatul (4) al articolului 13 se modifică și va avea următorul cuprins:
„(4) În vederea înscrierii filialei, reprezentantul asociației depune la judecătoria în a cărei circumscripție urmează să-și aibă sediul filiala, cererea de înscriere, împreună cu hotărârea de constituire a filialei, statutul, actul constitutiv, actele doveditoare ale sediului și patrimoniului inițial ale acesteia, precum și copii certificate pentru conformitate cu originalul ale actelor doveditoare ale identității membrilor filialei. Dispozițiile art. 6, art. 7 alin. (21 ) și ale art. 9 - 12 sunt aplicabile în mod corespunzător.”.

7.	La articolul 131, după alineatul (2), se introduce un alineat nou, alin. (22 ), cu următorul cuprins:
„(22 ) Sucursalele își pot desfășura activitatea numai după înscrierea lor în Registrul asociațiilor și fundațiilor. Cererea de înscriere, însoțită de hotărârea adunării generale se va depune la grefa judecătoriei în a cărei circumscripție își are sediul asociația, prevederile art.8 alin.(2) și (3) și următoarele se aplică în mod corespunzător”.

8.	Alineatele (2) și (3) ale articolului 15 se modifică și vor avea următorul cuprins:
„(2) Activul patrimonial inițial al fundației trebuie să includă bunuri în natură sau în numerar, a căror valoare totală să fie de cel puțin 100 de ori salariul de bază minim brut pe țară garantat în plată, la data constituirii fundației.
(3) Prin derogare de la prevederile alin. (2), în cazul fundațiilor al căror scop exclusiv, sub sancțiunea dizolvării pe cale judecătorească, este efectuarea operațiunilor de colectare de fonduri care să fie puse la dispoziția altor asociații sau fundații, în vederea realizării de programe de către acestea din urmă, activul patrimonial inițial poate avea o valoare totală de cel puțin 20 de ori salariul de bază minim brut pe țară garantat în plată”.

9.	La articolul 16, alineatul (2) litera a) se modifică și va avea următorul cuprins:
„a) datele de identificare a fondatorului sau, după caz, a fondatorilor: numele, prenumele, codul numeric personal, seria și numărul actului de identitate pentru persoanele fizice, denumirea și codul de identificare fiscală a persoanei juridice și, după caz, domiciliul/reședința ori adresa sediului social;”.

10.	La articolul 16, alineatul (2) litera c) se completează și va avea următorul cuprins:
„c) denumirea fundației; denumirea va conține în mod obligatoriu cuvântul „fundație”. Dispozițiile art. 6 alin. (2) lit. c) teza a II-a se aplică în mod corespunzător.”.

11.	La articolul 16, după alineatul (3) se introduc două noi alineate, alin. (4) și (5), cu următorul cuprins:
„(4) În cazul în care numele sau denumirile fondatorilor sunt redactate într-o altă grafie decât cea latină, acestea sunt transliterate în grafia latină, conform actelor de identitate respectiv actelor de înființare emise de autoritățile statului de apartenență ori statului român și sunt folosite în forma astfel transliterată ori de câte ori aceste persoane sunt menționate în documentele oficiale ale fundației.
(5) Dispozițiile alin. (4) se aplică în mod corespunzător în cazul membrilor consiliului director al fundației.”.

12.	La articolul 17 alineatul (2), după litera c) se introduc  două noi litere,  lit. c1 ) și c2), cu următorul cuprins:
„c1 ) copii certificate pentru conformitate cu originalul ale actelor doveditoare ale identității fondatorilor și membrilor consiliului director;
c2) declarație pe propria răspundere, încheiată în formă autentică, a persoanei prevăzute de art. 16 alin. (2) lit. h), care cuprinde datele de identificare a beneficiarilor reali ai fundației, în sensul Legii pentru prevenirea și combaterea spălării banilor și finanțării terorismului.Dispozițiile art. 16 alin. (2) lit. a) se aplică în mod corespunzător. Datele de identificare ale beneficiarului real sunt: numele, prenumele, data nașterii, codul numeric personal, seria și numãrul actului de identitate, cetățenia, domiciliul sau reședința.”.

13.	Alineatul (3) al articolului 17 se modifică și va avea următorul cuprins:
„(3) Dispozițiile art. 7 alin. (1), alin. (21), (3) - (35 ) și alin. (4), ale art. 8 - 12 și ale art. 14 se aplică în mod corespunzător”.

14.	La articolul 272 , litera a) se modifică și va avea următorul cuprins:
„a) verifică, cel puțin o dată pe an, modul în care este administrat patrimoniul asociaţiei;”.

15.	După articolul 272  se introduce un articol nou, art.273, cu următorul cuprins:
„ Art.273 - Asociațiile au obligația de a păstra cel puțin 5 ani registrele tranzacțiilor efectuate.”.

16.	Alineatul (2) al articolului 31 se modifică și va avea următorul cuprins:
„(2) Dispozițiile art. 27- 273  se aplică în mod corespunzător:”.

17.	Titlul capitolului IV se modifică şi va avea următorul cuprins:
„Capitolul IV - Modificareaactuluiconstitutiv, a statutuluiori a beneficiarului real al asociațieisaufundației. Fuziuneașidivizarea”.

18.	După articolul  343 se introduc două noi articole, art. 344 și art. 345, cu următorul cuprins:
„ Art. 344 - (1) Anual sau ori de câte ori intervine o modificare privind datele de identificare a beneficiarului real, asociația sau fundația are obligația de a comunica Ministerului Justiției, datele de identificare ale beneficiarului real, în vederea înregistrării actualizării evidenței privind beneficiarii reali ai asociațiilor și fundațiilor.
În acest scop, consiliul director al asociației sau fundației împuternicește o persoana fizică pentru a comunica, printr-o declarație pe propria răspundere, încheiată în formă autentică, datele de identificare ale beneficiarului real.
(2) Declaraţia anuală prevăzută la alin. (1) se comunică Ministerului Justiției până la data de 15 ianuarie.
(3) Dacă intervine o modificare privind datele identificare a beneficiarului real, declarația prevăzută la alin. (1) se depune în 15 zile de la data la care aceasta a intervenit.
Art. 345 - (1) Nerespectarea de către o asociație sau fundație a obligației prevăzute de art. 344 constituie contravenție și se sancționează cu amendă de la 500 la 5000 lei.
„(2) Constatareacontravențieiprevăzute la alin. (1) se face de cătreOficiulNațional de PrevenireșiCombatere a SpălăriiBanilorprinagențiconstatatoriproprii.”
(3) Contravenientul are obligația ca în termen de 15 zile de la comunicarea procesului verbal de constatare a contravenției prevăzută la alin. (1) să comunice datele de identificare ale beneficiarului real. 
(4) În procesul verbal de constatare a contravenției se înscrie o mențiune privind obligația prevăzută de alin. (3) cât și sancțiunea aplicabilă în cazul necomunicării datelor de identificare ale beneficiarului real, în termen de 15 zile de la momentul comunicării acestuia, respectiv  dizolvarea asociației sau fundației potrivit art. 56 alin. (1) lit. f) sau, după caz, art. 59.
(5) Procesul verbal se comunică contravenientei, precum și Ministerului Justiției în vederea înregistrării în evidența privind beneficiarii reali ai asociațiilor și fundațiilor.
(6) Dispozițiile prezentei legi referitoare la contravenții se completează în mod corespunzător cu prevederile Ordonanței Guvernului nr. 2/2001 privind regimul juridic al contravențiilor, aprobatã cu modificări și completări prin Legea nr. 180/2002, cu modificările și completările ulterioare,”. 

19.	La articolul 38 alineatul (1), după litera d) se introduce o nouă literă, lit. d1), cu următorul cuprins: 
„d) valoarea activului patrimonial pe fiecare dintre cei 3 ani anteriori în parte este cel puțin egală cu valoarea patrimoniului inițial/de 3 ori valoarea salariului brut pe țară garantat în plată;”.

20.	La articolul 39 alineatul (11) litera e) se modifică și va avea următorul cuprins:
„e) datele de identificare ale persoanelor fizice: numele, prenumele, codul numeric personal, seria și numărul actului de identitate, respectiv denumirea, sediul și codul de identificare fiscală fiscal al persoanelor juridice, cu care asociația sau fundația colaborează în mod frecvent în vederea realizării obiectului său de activitate pentru care aceasta solicită recunoașterea statutului de utilitate publică;”.

21.	Partea introductivă a alineatului (1) al articolului 56 se modică și va avea următorul cuprins:
„Art. 56 - (1) Asociația se dizolvă, prin hotărâre judecătorească, la cererea Ministerului Public sau a oricărei alte persoane interesate:”.

22.	La alineatul (1) al articolului 56, după litera e) se introduce o literă nouă, lit. f), cu următorul cuprins:
„f) în cazul necomunicării datelor de identificare ale beneficiarului real în termenul prevăzut de art. 345 alin. (3)”.
23.	La art. 56, după alineatul (2) se introduce un nou alineat, alin. (3), cu următorul cuprins:

“(3) Cauza de dizolvare prevăzută la alin. (1) lit. f) poate fi înlăturată înainte de a se pune concluzii în fond.”

24.	Alineatul (4) al art. 60 se modifică și va avea următorul cuprins:
„(4) În cazul în care asociația sau fundația a fost dizolvată pentru motivele prevăzute la art. 56 alin. (1) lit. a) - c) și f), bunurile rămase după lichidare vor fi preluate de către stat, prin Ministerul Finanțelor, sau, după caz, de comuna sau orașul în a cărui rază teritorială asociația sau fundația își avea sediul, dacă aceasta din urmă era de interes local”.

25.	Alineatul (2) al articolului 73 se modifică și va avea următorul cuprins:
„(2) Registrul național se ține de Ministerul Justiției prin direcția de specialitate, în format  electronic.”.

26.	Alineatul (1) al articolului 74 se modifică și va avea următorul cuprins:
„Art. 74 - (1) În scopul constituirii și funcționării Registrului național, instanțele judecătorești sunt obligate ca, din oficiu, să comunice electronic Ministerului Justiției copii de pe hotărârile judecătorești rămase definitive privind constituirea, modificarea și încetarea oricărei asociații, fundații sau federații, precum și de pe înscrisurile doveditoare, în termen de 3 zile de la data rămânerii definitive a fiecărei hotărâri judecătorești. În același termen, instanțele judecătorești vor efectua transferul înscrierilor cuprinse în registrele speciale ținute de acestea către serverul central instalat la sediul Ministerului Justiției.”

27.	Alineatele (1) și (2) ale articolului 75 se modifică și vor avea următorul cuprins:
„(1) Registrul național al persoanelor juridice fără scop patrimonial este public, cu excepția datelor care se supun reglementărilor privind protecția datelor cu caracter personal și a datelor din evidența privind beneficiarii reali ai asociațiilor și fundațiilor.
(2) Ministerul Justiției eliberează, pe cheltuiala persoanei solicitante, copii certificate de pe înregistrările efectuate în Registrul național și de pe înscrisurile doveditoare, cu excepția datelor care se supun reglementărilor privind protecția datelor cu caracter personal.”

Art. 54 - Legea societăților nr. 31/1990, republicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 1066 din 17 noiembrie 2004, cu modificările şi completările ulterioare, se modifică şi se completează după cum urmează: 
1. Litera f) a articolului 8 se modifică și va avea următorul cuprins:
”f) numărul și valoarea nominală a acțiunilor;”.

2. Articolul 91 se modifică și va avea următorul conținut:
”Art. 91 - (1) În societatea pe acțiuni, capitalul social este reprezentat prin acțiuni nominative emise de societate.
(2) Felul acțiunilor va fi determinat prin actul constitutiv. Acțiunile nominative pot fi emise în formă materială, pe suport hârtie, sau în formă dematerializată, caz în care se înregistrează în registrul acționarilor.”.

3. Alineatele (2) și (4) ale art. 92 se abrogă. 

4. Articolul 99 se abrogă.

5. Alineatul (1) al articolului 991  se modificã și va avea urmãtorul cuprins: 
”(1) Constituirea de ipoteci mobiliare asupra acțiunilor se face prin înscris sub semnãturã privată, în care se vor arăta cuantumul datoriei, valoarea și categoria acțiunilor cu care se garantează, iar în cazul acțiunilor emise în formă materială, și prin menționarea ipotecii pe titlu, semnată de creditor și debitorul acționar sau de mandatarii acestora.”.

6. Alineatul (3) al articolului 102 se abrogă.
7. Litera i1) a articolului 113 se abrogă.

8. Alineatul (4) al articolului 117 se modifică și va avea următorul cuprins:
”(4) Convocarea poate fi făcută şi numai prin scrisoare recomandată sau, dacă actul constitutiv permite, prin scrisoare transmisă pe cale electronică, având încorporată, atașată sau logic asociată semnătura electronică extinsă, expediată cu cel puțin 30 de zile înainte de data ținerii adunării, la adresa acționarului, înscrisă în registrul acționarilor. Schimbarea adresei nu poate fi opusă societății, dacă nu i-a fost comunicată în scris de acționar.”.

9. Alineatul (1) al articolului 123 se abrogă.

10. Alineatul (1) al articolului 201 se modifică şi va avea următorul cuprins:      
„(1) Situațiile financiare se întocmesc potrivit normelor prevăzute pentru societatea pe acțiuni, prevederile art.185 aplicându-se în mod corespunzător.”.

11. Art. 270 se modifică și va avea următorul cuprins:
 ”Art. 270 - (1) Sumele cuvenite acționarilor, neîncasate în termen de două luni de la publicarea situației financiare, vor fi depuse la o bancă sau la una dintre unitățile acesteia, cu arătarea numelui şi prenumelui acționarului.
(2) Plata se va face persoanei arătate.”.
12.  Alineatul (3) al art. 2703 se modifică și va avea următorul cuprins: 
”(3) Constatarea contravenţiilor şi aplicarea sancţiunilor prevăzute la alin. (1) - (21) se realizează de către organele cu atribuţii de control ale Ministerului Finanţelor Publice - Agenţia Naţională de Administrare Fiscală şi ale unităţilor sale teritoriale. Constatarea contravenției prevăzute la alin. (21) se poate face și de către Oficiul Național de Prevenire și Combatere a Spălării Banilor prin agenți constatatori proprii.” 
(4) Dispozițiile prezentei legi referitoare la contravenții se completează în mod corespunzător cu prevederile Ordonanței Guvernului nr. 2/2001 privind regimul juridic al contravenţiilor, aprobată cu modificări şi completări prin Legea nr. 180/2002, cu modificările şi completările ulterioare,”.

13. Litera d) a art. 273 se modifică și va avea următorul cuprins:
”d) predă titularului acţiunile înainte de termen sau predă acţiuni liberate în total sau în parte, în afară de cazurile stabilite de lege;”.

Art. 55 - Articolul 61 alin. (4) din Codul de procedură fiscală, adoptat prin Legea nr. 207 din 20 iulie 2015, Monitorul Oficial Nr. 547, Partea I din 23 iulie 2015 cu modificările şi completările ulterioare, se modifică după cum urmează:
„(4) Persoanele fizice, persoanele juridice şi orice alte entităţi care au obligaţia transmiterii către Oficiul Naţional de Prevenire şi Combatere a Spălării Banilor a rapoartelor pentru tranzacţii cu sume în numerar, a rapoartelor privind transferurile externe în şi din conturi şi a rapoartelor privind transferurile de fonduri transmit, concomitent şi în acelaşi format, informaţiile respective şi către ANAF.”

CAPITOLUL XII - DISPOZIŢII TRANZITORII ŞI FINALE

Art. 56 - Persoanele juridice supuse obligației de înregistrare în registrul comerțului, cu excepția regiilor autonome, companiilor și societăților naționale și societăților deținute integral sau majoritar de stat, depun la înmatriculare, anual, sau ori de câte ori intervine o modificare o declarație privind beneficiarul real al persoanei juridice, în vederea înregistrării în Registrului Beneficiarilor Reali al Societăților. 
 (2) Declarația pe proprie răspundere a reprezentantului legal al persoanei juridice prevăzute la  alin. (1) cuprinde datele de identificare ale beneficiarilor reali, precum și şi modalităţile în care se exercită controlul asupra persoanei juridice. 
   (3) Datele de identificare ale beneficiarului real în sensul alin. (1) sunt: numele, prenumele, data nașterii, codul numeric personal, seria și numãrul actului de identitate, cetățenia, domiciliul sau reședința.
(4) Declarația anualã se depune la oficiul registrului comerțului în care este înmatriculă persoana juridică în  termen de 15 zile de la aprobarea situațiilor financiare anuale, iar dacă intervine o  modificare privind datele de identificare ale beneficiarului real, declarația se depune în termen de 15 zile de la data la care aceasta a intervenit.  
(5) Declarația prevăzută la alin. (1) se poate da în fața reprezentantului oficiului registrului comerțului sau se poate depune în formă autentică, personal sau prin reprezentant.
Art. 57 – (1) Nerespectarea de către reprezentantul legal al persoanelor juridice prevăzute la art. 56 alin. (1) a obligației de depunere a declarației privind privind datele de identificare  ale beneficiarului real  constituie contravenție și se sancționează cu amendă de la 5000 la 10000 lei. Procesul-verbal de contravenție se comunică oficiului registrului comerțului, în acesta fiind consemnat că nedepunerea declarației atrage dizolvarea societății, în condițiile art. 237.
(2) Dacă în termen de 30 de zile de la data aplicării sancțiunii contravenționale reprezentantul persoanei juridice prevăzute la art.56 alin.(1) nu a depus declarația privind datele de identificare  ale beneficiarului real, la cererea Oficiului Național al Registrului Comerțului, tribunalul, sau după caz, tribunalul specializat va putea pronunța dizolvarea societății. Cauza de dizolvare poate fi înlăturată înainte de a se pune concluzii în fond. Dispozițiile art. 237 alin. (4)  - (13) din Legea societăților nr. 31/1990, republicată, cu modificările și completările ulterioare, se aplică în mod corespunzător.”
Art. 58 - (1) În termen de 60 de zile de la data intrării în vigoare a prezentei legi, Oficiul va prezenta Guvernului spre aprobare Regulamentul de organizare şi funcţionare a Oficiului.
(2) Până la adoptarea regulamentului de organizare şi funcţionare prevăzut la alin. (1), Oficiul va funcţiona potrivit Regulamentului de organizare şi funcţionare a Oficiului Naţional de Prevenire şi Combatere a Spălării Banilor existent la data intrării în vigoare a prezentei legi, în măsura în care nu contravine acesteia.
(3) La intrarea în vigoare a prezentei legi, mandatul membrilor Plenului Oficiului încetează. Încetarea mandatului se constată prin hotărâre a Guvernului în termen de 10 zile de la intrarea în vigoare a prezentei legi. Președintele Oficiului, în functie la data intrarii in vigoare a legii, isi exercita mandatul pana la numirea unui nou presedinte in conditiile prezentei legi.
Art. 59 – (1) În termen de 120 de zile de la data intrării în vigoare a prezentei legi, autorităţile de supraveghere şi organismele de autoreglementare au obligaţia de a emite reglementari sectoriale în vederea aplicarii dispoziţiilor prezentei legi. 
(2) La solicitarea autorităților de supraveghere și a organismelor prevăzute la alin. (1), Oficiul Național de Prevenire și Combatere a Spălării va emite puncte de vedere cu privire la reglementările sectoriale propuse.
(3) În aplicarea prezentei legi, Banca Naţională a României și Autoritatea de Supraveghere Financiară, emit reglementări sectoriale prin care stabilesc cerinţe cu privire la:
a) măsuri de cunoaştere a clientelei;
b) cadrul de control intern, inclusiv politici, proceduri şi sisteme ale entităţilor raportoare;
c) recrutarea, instruirea şi verificarea profesională a angajaţilor;
d) măsuri de reducere a riscului de spalare a banilor sau finantare a terorismului şi remediere a deficienţelor, inclusiv masuri privind obligatiile de raportare, dupa caz.
(4) Entitățile raportoare aflate în supravegherea Băncii Naționale a României, Autorității de Supraveghere Financiarăși Oficiuluirespectă orientările emise de Autoritățile Europene de Supraveghere, potrivit reglementărilor, instrucțiunilor și/sau precizărilor pe care le emit acestea.
Art. 60 - (1) Ordinul Preşedintelui prevăzut la art. 8 alin. (11) va fi publicat în Monitorul Oficial al României, partea I, în termen de 90 de zile de la data intrarii în vigoare a prezentei legi.
(2) Până la intrarea în vigoare a ordinului prevăzut la alin. (1), entităţile raportoare vor transmite rapoartele stabilite la art. 6 şi art. 7 conform Deciziei Plenului Oficiului nr. 2472/2013 privind forma şi conţinutul Raportului de tranzacţii suspecte, ale Raportului de tranzacţii de numerar şi ale Raportului de transferuri externe şi a Deciziei Plenului Oficiului nr. 673/2008 pentru aprobarea Metodologiei de lucru privind transmiterea rapoartelor de tranzacţii cu numerar şi a rapoartelor de transferuri externe.
(3) Entităţile raportoare se conformează obligaţiilor ce le revin potrivit prezentei legi, în termen de 120 de zile de la data intrării în vigoare a acesteia.
Art.  61 - (1) În termen de 18 luni de la intrarea în vigoare a prezentei legi, societățile pe acțiuni și în comandită pe acțiuni înregistrate în registrul comerțului până la această dată efectuează conversia acțiunilor la purtător în acțiuni nominative și depun actul constitutiv actualizat la oficiul registrului comerțului. 
(2) Neîndeplinirea, până la expirarea termenului prevăzut la alin. (1), a obligației de conversie de către societățile pe acțiuni și în comandită pe acțiuni atrage dizolvarea acestora.
(3) La cererea oricărei persoane interesate, precum şi a Oficiului Naţional al Registrului Comerţului, tribunalul, sau după caz, tribunalul specializat va putea pronunţa dizolvarea societăţii. Cauza de dizolvare poate fi înlăturată înainte de a se pune concluzii în fond, instanța putând acorda un termen în acest scop. 
(4) Dispozițiile art. 237 alin. (4)  - (13) din Legea societăților nr.31/1990, republicată, se aplică în mod corespunzător.
Art. 62 - (1) În termen de 12 luni de la intrarea în vigoare a prezentei legi, societățile înregistrate până la data intrării în vigoare a prezentei legi în registrul comerțului, cu excepția companiilor și societăților naționale, precum  și a societăților deținute integral sau majoritar de stat, depun, prin grija reprezentantului legal, spre înregistrare în Registrul Beneficiarilor Reali ai Societăților, ținut de Oficiul Național al Registrului Comerțului, o declarație privind datele de identificare a  beneficiarilor reali. 
(2) Nerespectarea de către administrator care reprezintă societatea a obligației prevăzute la alin.(1) constituie contravenție și se sancționează cu amendă de la 5.000 la 10.000 lei.
(3) Constatarea contravenţiilor şi aplicarea sancţiunilor prevăzute la alin. (2) se realizează de către organele cu atribuţii de control ale Ministerului Finanţelor Publice - Agenţia Naţională de Administrare Fiscală şi ale unităţilor sale teritoriale. Constatarea contravenției prevăzute la alin. (2)  se poate face și de către Oficiul Național de Prevenire și Combatere a Spălătrii Banilor prin agenți constatatori proprii. 
(4) Dispozițiile prezentei legi referitoare la contravenții se completează în mod corespunzător cu prevederile Ordonanței Guvernului nr. 2/2001 privind regimul juridic al contravenţiilor, aprobată cu modificări şi completări prin Legea nr. 180/2002, cu modificările şi completările ulterioare.”
Art. 63 -  În termen de 12 luni de la intrarea în vigoare a prezentei legi, asociațiile și fundațiile au obligația completării documentelor conform cerințelor prevăzute la art.6, 7, 16 și 17 din Ordonanța Guvernului nr.26/2000 cu privire la asociații și fundații, cu modificările din prezenta lege, prevederile art.8 aplicându-se în mod corespunzător. La expirarea termenului, asociațiile și fundațiile  care nu s-au conformat obligației se dizolvă, prin hotărâre judecătorească, la cererea Ministerului Public sau a oricărei alte persoane interesate în condițiile prevăzute în  Ordonanța Guvernului nr.26/2000 cu privire la asociații și fundații, cu modificările din prezenta lege.
Art. 64 In termen de 120 de zile de la intrarea in vigoare a prezentei legi, se operationalizează registrele beneficiarilor reali prevazute de prezenta lege.
Art. 65 -La data intrării în vigoare a prezentei legi se abrogă:
a)	Legea nr. 656/2002 pentru prevenirea şi sancţionarea spălării banilor, precum și pentru instituirea unor măsuri de prevenire și combatere  a finanțării terorismului,publicată în Monitorul Oficialal României, Partea I, nr. 904 din 12 decembrie 2002, republicată, cu modificările și completările ulterioare. ulterioare, în Monitorul Oficialal României, Partea I, nr. 702 din 12 octombrie 2012;
b)	Hotararea Guvernului nr. 594 privind aprobarea Regulamentului de aplicare a prevederilor Legii nr. 656/2002 pentru prevenirea si sanctionareaspalarii banilor, precum si pentru instituirea unor masuri de prevenire si combatere a finantarii actelor de terorism, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 444 din 13 iunie 2008;
c)	Decizia Plenului Oficiului nr. 496/2006 pentru aprobarea Normelor privind prevenirea si combaterea spalarii banilor si a finantarii actelor de terorism, standardele de cunoastere a clientelei si control intern pentru entitatile raportoare care nu sunt supuse supravegherii prudentiale a unor autoritati, publicată în Monitorul Oficialal României, Partea I 623 din 19 iulie 2006;
d)	orice alte dispoziții contrare.

Prezenta lege transpune Directiva (UE) 2015/849 a Parlamentului European şi a Consiliului privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanţării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European şi al Consiliului şi de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European şi a Consiliului şi a Directivei 2006/70/CE a Comisiei, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la data de 05 iunie 2015.